Režie:
Sergej LoznicaScénář:
Sergej LoznicaKamera:
Oleg MutuHrají:
Vasilina Makovceva, Valeriu Andriuta, Sergei Kolesov, Lija Achedžakova, Boris Kamorzin, Viktor Němec, Sergej Ruskin, Sergej Fjodorov, Anton FjodorovVOD (1)
Obsahy(1)
Jednoho dne se ruské ženě, která žije v zapadlé vesničce, vrátí balíček, jejž poslala svému uvězněnému manželovi. Vystrašená a plná obav se vydává na pitoreskní cestu do odlehlé části země, kde stojí vězení, které je pro mnohé spíš nedobytnou pevností. Čeká jí byrokratická absurdita, věrolomné charaktery ze společenské spodiny, ústrky, násilí i poznání, že žalář nekončí zdmi a ostnatými dráty, ale pokračuje daleko za jejich hranice. (Film Europe)
(více)Videa (3)
Recenze (18)
Moderná verzia Dostojevského predlohy zasadená do ruského prostredia, ktoré autor zobrazuje mrazivo realistickým spôsobom, ktorý človeka len utvrdí v tom, že z Ruska ozaj nič dobré okrem vodky asi nemôže prísť. Každopádne ale natočené nudným a príliš pre diváka neatraktívnym spôsobom s maximálne prehnanou minutážou. 40 % ()
Je to působivé a nechápu pobouření některých komentujících zde, totalitní režimy vytvářejí stejné podhoubí, ve kterém se dějí podobné věci kdekoliv na světě. Povídku Dostojevského jsem nečetla, ale předpokládám, že její děj věrně vystihla nedostižná slovenská verze Něžné, a tak nechápu, k čemu se Loznica odvolává. ()
Skvelý, pravdivý a práve preto veľmi bolestný metaforický film o tom, čo je to povestná "široká ruská duša" zobrazuje Rusko ako zakliatu totalitnú krajinu, kde ľudský život nemá cenu a ľudské práva - ale ani česť, spravodlivosť a dôstojnosť - neexistujú ani nikdy neexistovali. Kto má v ruke zbraň, môže všetko. Humanitárne organizácie tretieho sektora sú "fašisti". Bezuzdné násilie a nemožnosť dovolať sa spravodlivosti sú tu normou. Rezignovaní obyvatelia nemajú inú možnosť, len sa otupovať alkoholom. Pravdaže, fanatickým putinofilom neotvorí oči žiadny film. My ostatní by sme mali robiť všetko pre to, aby nás veľký ruský medveď už nikdy viac neobjal vo svojom mocnom objatí... ()
Loznicova filmařina působí zastarale, navzdory precizně zrežírované mizanscéně a úsporné Mutuově kameře. Stejně zastarale ale působí i metaforické pozadí Krotké, které je výtahem z klasické ruské literatury, k němuž autor nepřidává nic naléhavě současného. Jeho drastické ruské vězení tak stojí na chatrných základech. V Mém štěstí si vedl podstatně méně didakticky a s podstatně působivějším výsledkem. ()
Co mi z filmu utkvělo. Společnost prolezlá bídou, buranstvím a alkoholismem. Mozky vymyté propagandou a samohonkou, kyselé okurky v obří sklenici, hraní flašky a ožralé ruské matróny v kombiné válející se po stejně ožralých chlapech v ušmudlaných nátělnících, hrdinné písně znějící z úst bývalých vojáků sovětských armád. V závěru film sklouznul do nabubřelé alegorie. A uťápnutá ženuška s nedoručitelným balíkem pro svého uvězněného manžela jen tak proplouvá dějem a udiveným, nic nechápajícím pohledem kráčí vstříc svému osudu. ()
Galerie (52)
Photo © Wild Bunch
![Krotká - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/630/162630783_c62272.jpg)
Reklama