Režie:
Jang-Hoon LeeHudba:
Jun-seok BangObsahy(1)
Jihokorejský remake úspěšného japonského filmu Ima, ai ni yukimasu (2004).
Začíná léto. Uběhl již celý rok od doby, co z tohoto světa odešla maminka Soo-Ah (Son Ye-jin) malého Ji-Hoa (Kim Ji-Hwan). Ani celičký ten čas však nestačil na to, aby se chlapec s odchodem své matky zcela smířil. Chová totiž jistou naději. Naději ukrytou v pohádce, kterou mu tu po sobě zanechala. Pohádce o tom, kde se říká, že se zemřelí mohou v období dešťů opět vrátit ke své rodině. A tak když nastoupí léto a spolu s ním i období dešťů, nemůže se chlapec dočkat, až opět svoji matku uvidí. A jeho otec Woo-Jin (So Ji-sub) mu to nijak nevyvrací. Vlastně v to tak nějak sám doufá. Na svou životní lásku totiž nehodlá nikdy zapomenout a dal by vše pro to, aby ji mohl opět držet ve své náruči.
(EMIA)
Recenze (23)
Tohle fakt ne. Nebýt to remake jednoho z mých nejoblíbenějších filmů, tak bych i možná výše hodnotil, ale momentálně opravdu nemůžu. Neustále jsem srovnával a Korejci ty obyčejné pocity prostě neumějí tak dobře. Ani Ji-Sub s Ye-Jin mě nenadchli a to jsou jedni z mých nejoblíbenějších. Ti co neznají předlohu, tak nejspíš nadšení budou, protože to své klady taky má, nicméně já mezi ně určitě nepatřím. Naopak to už asi vidět nikdy nechci. ()
Je to milé, Ye-jin Son umí být okouzlující, ale japonskému originálu to nesahá ani po kotníky. Emocionální uragán původního filmu, který mě vždycky roztrhá na kusy se nekoná. Zjednodušení příběhu a pokus o jeho odlehčení, místy až někam ke komedii, totiž sílu filmu pouze rozbijí, ale nepřidává nic výměnou. Všechno je pryč. Kouzlo zázraku, křehkost krátkého času navíc, síla lásky partnerské, dětské i mateřské, Místo toho tu máme jen zdlouhavé pokusy o humory, které jsou dílem trapné a dílem prostě jen nehumorné. Tohle je prostě špatně. ()
Neznajíce japonské předlohy, ale naopak trpící úchylkou na Božskou, jsem maximálně spokojená. Son Ye-jin komentovat netřeba, ale výkon So Ji-suba ano. Ten mě hodně překvapil, protože ho znám z úplně jiného typu rolí a byl opravdu výborný. Film sám má krásný příběh, kterému se dá, navzdory fantasy prvku, věřit od začátku do konce. Patos je dávkován tak citlivě, že mě jenom zaštípalo v nose, ale kapesníky jsem nepotřebovala. Naopak humor mi nejenom vykouzlil na tváři úsměv, ale rozesmál mě i nahlas, což jsem u romantiky tohoto typu vůbec nečekala. Kameraman si s deštěm a scenériemi chvilkami krásně vyhrál a scéna z letního kina, neměla skulinu. Byla - pro mě - originální a parádní. Hudba byla přesně taková, jaká má být. Nerušila a zbytečně nepřebíjela děj. Možná se někdy kouknu na japonskou verzi, ale zítra to rozhodně nebude. Tahle mi stačí. Titulky ()
Není to špatný, ale... ke konci už mě to moc nebavilo, těšila jsem se na konec, přesto tím nechci říct, že je to špatný film. Asi nebyl den na pomalý snímek, který se musí prožívat (i když je fakt, že hned na to jsem si pustila japonskou verzi a tak moc jsem konec nechtěla). Bohužel jsem kvůli/díky tomu zjistila, že Ye-jin Son není zase tak úžasná herečka. Tak nějak hrála úplně stejně v Something in the Rain i v Alone in Love (hlavně hlasově a to mi zůstalo v hlavě, takže mi přišlo, že když mluvila s prckem tady, bylo to úplně stejným tónem, jako když mluvila se svým partnerem v Something in the Rain, měla úplně stejný hlasový projev pro oba dva). Za srdce mě to chytlo jen na začátku, ale to hlavně díky Ji-sub Soovi, protože tu lásku uměl dobře zahrát, ale pak... nevím, nějak mě uchvátil ten první dojem, ale pak to odeznělo. Klučina malý nehrál špatně, ale v rámci dětských rolích nijak zvlášť nevynikne. Obdobně zahrály i jiné děti. No a ten konec... neuchvátilo mě to. Když bych to měla shrnout - chyběla tomu jemnost. Přesto si myslím, že to není film na odpis. Pokud chcete něco, kde se zase tolik nekřičí, kde jde vlastně o jednu milou rodinu a fandíte Ji-sub Soovi, rozhodně do toho běžte. Neprohloupíte. Palec nahoru za cameo Hyo-jin Kong. S odstupem a s rozvahou hodnocení sníženo na 3*. ()
Z tak krásneho snímku Kórejčania urobili frašku. Remake neurobili presne cez kopírák ale za to sú tu horšie zobrazené vzťahy. Ako remake je to šliapnutie vedľa, ale keď človek nevidel originál, tak to bude hodnotiť inak. Zatiaľ čo originál ma dojal už na začiatku, tak tento remake ma väčšinou štval skoro celú dobu, a hlavne prvú hodinu. Zodpovedný tam bol skôr chlapec, keď on otcovi musel pripomínať, aby si zobral lieky a nemeškal do práce, a v origináli sa otec k synovi správal lepšie. Veľa scén z originálu prekrútili, aj flashbackové scény zo školy zmenili na jeden trapas za druhým a pridali aj slapstick humor. Detto čo sa týka romantiky, všetky romantické scény pokazili. Nebol tam žiaden cit, žiadna chémia a ani žiaden rešpekt voči tomu druhému, ako v origináli. V prvej polovici filmu sú minimum scén s rodinou a namiesto toho tam strčili otravného kamaráta. A matka sa so synom hrala až tak oduševnene až to zašlo do nezodpovednosti, keď sa boxovali až tak, že mu tiekla krv, a ona len urobila grimasu. V druhej polovici je síce viac scén s rodinkou ako sa spolu hrajú ale málo oproti originálu. A aj tieto scény pokazili pridaním slapstick humoru. Oproti originálu ma koniec vôbec nedojal. Akurát sa mi páčilo, keď otec objal svojho syna, keď plakal a nesnažil sa potláčať synove emócie typickým "neplač" (alebo horšími vetami). ()
Galerie (53)
Zajímavosti (1)
- Filmový snímek vychází z japonské literární novely 'Be With You', které se od doby vydání, tedy od roku 2004, prodalo více jak jeden milion výtisků. Autorem této fantazijní novely s romantickým pozadím není nikdo jiný než úspěšný tokijský rodák, novelista Takuji Ichikawa. Ten má na svém kontě například i velice populární novelu 'Oboeteitene: Ākaibusei Monogatari'. S prvně jmenovanou se ale pojí také vynikající japonské filmové zpracování nazvané Ima, ai ni yukimasu z roku 2004. (Conspi)
Reklama