Režie:
Marcin KoszałkaKamera:
Marcin KoszałkaHudba:
Petr OstrouchovHrají:
Filip Pławiak, Adam Woronowicz, Małgorzata Foremniak, Karolina Kominek, Julia Kijowska, Marek Kalita, Wojciech Zieliński, Nikodem Rozbicki, Robert Mika (více)Obsahy(1)
Karol, obyčejný mladý muž, se setkává s mnohem starším mužem, o kterém se domnívá, že by mohl být pověstným Červeným pavoukem, obávaným sériovým vrahem, který v šedesátých letech děsil obyvatele Krakova. Karol začne být mužem posedlý a pustí se do jeho sledování. Mezitím se setkává také s Dankou – o něco starší fotografkou, která pracuje pro místní noviny. Karol, pokoušený láskou a fascinovaný smrtí, bude muset brzy učinit nejzásadnější rozhodnutí svého života. (A-Company CZ)
(více)Recenze (33)
Chladný, syrový Krakow, jenže když už to vypadá, že se začně něco dít, najednou se neděje nic, které střídá zmatení. Závěr filmu je pak jen cože, cože, co? Překvapivý je skutečně výstižné slovo, ale po tomto překvapení! vám spíš budou vstávat chlupy na krku. ()
30% — Film se velmi podobá českému „Já, Olga Hepnarová“. Vzhledem k době vzniku obou filmů mi to připadá, jako by se autoři „Olgy Hepnarové“ inspirovali právě tímto filmem, navíc přidali jen černobílé provedení a důsledně vynechali jakýkoliv hudební doprovod. Zatímco český film se snaží co nejvěrněji popsat skutečný případ a ukázat vývoj myšlení nechvalně proslulé hlavní hrdinky, polský film se skutečnými událostmi pouze inspiroval a začal fabulovat. A to se ukázalo jako kámen úrazu. Od začátku až do konce filmu mi zůstala záhadou motivace jednotlivých postav. Jistě, skutečný pachatel byl psychopat, tam to jediné bylo pochopitelné. Ale pak už to přestalo dávat smysl — proč hlavní hrdina navázal kontakt s pachatelem, proč pachatel tento kontakt udržoval, co mělo znamenat přiznání hlavního hrdiny k něčemu, co nespáchal... Hepnarová si vyrovnávala účty se společností, která podle její zvrácené mysli mohla za její neschopnost žít normální život, ale co motivovalo Karola, to jsem opravdu z filmu nepochopil. Z přímého srovnání tedy vychází „Já, Olga Hepnarová“ jako jasný vítěz. U „Červeného pavouka“ jsem nepochopil, co nám autoři vlastně chtěli sdělit. ()
Slibovalo to mnoho a neukázalo nic. Odsoudili nevinného psychopata k smrti. Proč chtěl tímto způsobem skoncovat se životem, to film vůbec neřešil, zaměřil se jen na fakta. Místo aby udal veterináře, který se mu záhy přiznal, že je Červeným pavoukem, navedl ho k vraždě fotografky, aby to skutečně vypadalo, že vraždil on, a pak se nechal odsoudit k smrti. Trochu to připomínalo Olgu Hepnarovou. A psychologie tam bylo pomálu, rodiče jsou po jeho zatčení a odsouzení ukázáni jen jednou, ve scéně při návštěvě věznice. A nakonec ani vyšetřovatel, který měl podezření, že je chlapec nevinný (až na ten návod k vraždě Danky), neudělal nic, aby sláva na dopadení pachatele zůstala na něm... ()
Je to fakt dobře natočený, ale zkrátka, i když to byl asi záměr, jsem se nemohl zbavit dojmu, že se celou dobu tak nějak chodilo kolem kaše, a pak se od ní prostě odešlo. Na thriller moc přímočaré, na polodoku málo informativní. [KVIFF 2015, Hlavní soutěž, Světová premiéra] ()
50th IFFKV Kamera, výprava, kulisy, herecké výkony, to všechno je super. Ale až někdo pochopíte, co tím chtěl režisér říct (nám ani na přímý dotaz nedokázal ani on sám odpovědět), tak mi dejte vědět... ()
IFFKV Krom skvele vypravy a hlavne kamery docela zklamani. Nemyslim, ze zamer rezisera (na ktery jsem se ho musel po predstaveni radeji zeptat) byl vyjadren dostatecne srozumitelne, tech point mohlo byt na prvni shlednuti zmatecne vic. Filmu s tak bohatou obrazovou strankou dle meho nesvedci absence hudebniho podkladu a o sympaticnosi hlavnich predstavitelu bychom mohli sahodouze diskutovat ()
Skvěle natočený snímek, který má parametry skutečného filmového umění, což samozřejmě nemůže být stravitelné pro všechny. O motivaci jednotlivých postav se můžeme jen dohadovat, sebezničující chování jinak sympatického hlavního hrdiny působí až nepochopitelně absurdně, ale o to víc nutí diváka hledat odpovědi zapojením vlastní představivosti. Život je přece často absurdní a ukrývá toho víc pod povrchem, než je zřetelné zvnějšku. Něco je nenápadně v drobných až téměř nepostřehnutelných detailech naznačeno, ale nikdy zcela jednoznačně, film je tak oproštěn od jakékoliv didaktičnosti. V divákovi, který na tuto tajuplnou hru s vlastní imaginací přistoupí, zanechá snímek hlubokou stopu, která jen tak nezmizí. Způsobem zpracování mi připomněl slavnou československou novou vlnu šedesátých let, ovšem v soudobě slušivém střihu přesahujícím lokální mantinely. ()
Kamera, exteriéry, interiéry, dekorace na jedničku. Táhlost, dějová "prázdnota", minimální hudební podkres, nevypointovanost sráží hodnocení k zemi. Podruhé už bych to celé nevydržel. [KVIFF 2015] ()
Čisto psychologický film s neznámou pointou a myšlienkou. Hon na sériového vraha sa nekoná, do hlavy Karola Kremera sa nikto nedostane a tak celé je to nepresvedčivé. ()
Zpracováním, režií, herectvím, vlastně i scénářem to připomíná české detektivní/psychologické filmy. Možná proto je mi ten film sám o sobě "sympatický". Konec je kapku divně "americký". Až jakoby si otevíral vrátka na "druhý díl", ale každopádně představa člověka, který zajde kvůli možné slávě až tak daleko je hodně mrazivá. Kontroverzností svého tématu je určitě nadprůměrný. ()
Stačilo možná změnit časovou souslednost záběrů a mohl to být lepší film. Napětí se nestupňuje a pointa nevynikne. Ale nakonec 4 hvězdičky. ()
Tíživá hustá atmosféra. Skvěle natočeno. Není to z větší části podle skutečnosti, ale surovost tomu nechybí. Film jsem viděl s titulky, ale moc se vněm nekecá, takže mi to nevadilo. Je to bez hudby a tím i kvalitnější podívaná!!! ()
Reklama