Režie:
Dušan KleinKamera:
Josef VanišHudba:
Harry MacourekHrají:
Milan Kňažko, Alicja Jachiewicz, Rudolf Hrušínský, Miroslav Macháček, Vladimír Menšík, Pavel Zedníček, Jiří Hálek, Marián Labuda st., Zdeněk Řehoř (více)Obsahy(1)
Autorskou dvojici – spisovatele a lékaře Ladislava Pecháčka a režiséra Dušana Kleina – znají diváci z jejich společné komedie Jak svět přichází o básníky a z jejích čtyřech volných pokračování. Koncem osmdesátých let se oba autoři setkali i při realizaci příběhu z protialkoholní léčebny. Zde se sešla pestrá společnost – vzdělanec a topič Lexa, neúspěšný malíř Ament, profesor dějepisu Zlámal, farář Dorenda, číšník Čtvrtečka a herec Šmok. Ti všichni zápolí s démonem alkoholu, v separaci prožívají své malé radosti i trápení. Nesnášejí despotického vrchního ošetřovatele Masáka a jeho „experimentální“ léčebné metody. Jediný Lexa, rváč a bojovník za práva nejen svá, ale i ostatních, se mu dokáže postavit… Režisér Dušan Klein o filmu řekl: „Z hrdiny v závěru hovoří vnitřní hlas, touha žít, nepoddat se ničemu, nezůstat v zajetí, nebýt manipulovaný alkoholem ani lidmi. Člověk by sám měl přijít na to, jak žít.“ Předností filmu jsou vtipné dialogy a vynikající herecké výkony v čele s Rudolfem Hrušínským v roli ošetřovatele Masáka a Milanem Kňažkem jako topičem Lexou. Svou poslední filmovou roli – alkoholika Honzíčka – zde vytvořil Vladimír Menšík. (Česká televize)
(více)Recenze (280)
Režisérský vrchol Dušana Kleina s hereckou elitou československého filmu, Tě zavede do prostředí velkých nadějí, ale také neméně velkých, osobních tragedií. Dobrovolné "vězení" s touhou očisty, nebo povinnosti vůči okolí zabírá pouze jen do určité míry. Alkoholismus jedince v kontrastu alkoholismu celé společnosti, hledání možnosti uplatnění a lidské potřebnosti. Výborný dramatický film s lehkým humorným nádechem. ()
Dobří holubi se vracejí aneb Antabusová párty. Jde o komediální psychologický drama sledující muže, kteří mají slabost k alkoholu a čelí tomu na experimentální protialkoholní léčebně. Nezapomenutelná je též hymna Václava Hrabyni(Hymna alkoholiků)... Pověsil se na půdičce svého rodinného domku v Častalovicích. Chtěl alespoň rovně viset když už nemohl rovně stát... Žít jako člověk, chtít lepším být, pracovat pilně, přestat už pít. Líbat svou ženu, rodiče ctít, dětem svým příkladem jít. Můj bratře v bílém, pomoz mi žít, pomoz mi hledat, pomoz mi chtít. Pomoz mi dávat, pomoz mi brát, pomoz mi zas rovně stát... Za mě rozhodně 5 hězdičková záležitost kde je navíc možno spatřit celou plejádu výborných československých herců(dalo by se říct tehdejší herecká elita). ()
Pamätáte si na knihovníka zo “Shawshanku”? Hral ho James Whitmore. No a teraz si pustite tento film, kde hrá Jiří Hálek, ktorého rola je čisto náhodne podobná. Ale o to mi nejde. Ide mi o tu vizuálnu podobu, ktorá je fakt neskutočná. Čo sa samotného snímku týka. Ten stojí a padá na výkone Kňažka (ktorý mi nikdy nebol pochuti) a Hrušínskeho. Prvo menovaný nehrá zle, druhý ťahá celý film, pričom jeho výkon je miestami hodný “zavraždenia”. Ja osobne som spokojný, aký snímok som videl, no tá takmer dvoj hodinová stopáž mi príde úplne zbytočne natiahnutá, pričom nie tak celkom chápem scény, ktoré mi prišli ako zbytočne odbočky od tématu “alkoholizmu”. Dráma bez drámy. No čo to kurva?! ()
Tenhle film byl v mém životě dosti významný. Tak se to hold seběhlo, že i on zasáhl do mého života. Ale čas vše hojí, pomalu sice, ale hojí. Poslední film V. Menšíka. Film sám o sobě je ukázkou nejrůznějších lidí co propadli a zápolí s problémem alkoholismu, a jejich charaktery jsou ukázány jen povrchně a učebnicově. Ovšem co říká primář, to jsou věty, které platí neustále a budou platit. ()
Velice působivý a smutný příběh o většinou marném boji s alkoholem a vlastní životní deziluzí. Nemohl jsem uvěřit, že byl film natočen v roce 1988, protože takovou akumulaci politických narážek (Nejedlého Smetana s málo ateistickými andělíčky, pan ministr Vladimíra Menšíka či to smutné povzdechnutí nad tím, že kdekoli o něco jde, musí u toho být takové svině!) by člověk rozhodně před listopadem nečekal. Vedle sugestivně a přesvědčivě vylíčeného prostředí protialkoholické léčebny hlavní váhu dodává filmu naprosto skvělé vybrané osazenstvo ústavu, které jako by bylo přímo příslušenstvím tohoto ponurého místa. Nejotřesněji působí zničená postava Vladimíra Menšíka, který se do filmu dostal snad právě tím, že v osudné době trávil své poslední dny v léčebně, kde se film natáčel. ()
Galerie (17)
Zajímavosti (25)
- Postavu Soni Landové, kterou hraje polská herečka Alicja Jachiewicz, nadabovala Zlata Adamovská. (skudiblik)
- Komparz hráli skuteční pacienti protialkoholní léčebny. (jenik71)
- Ve filmu zazní skladba „Karel nese asi čaj“ od Jiřího Korna. (SONY_)
Reklama