Režie:
David BrucknerScénář:
Joe BartonKamera:
Andrew ShulkindHudba:
Ben LovettHrají:
Rafe Spall, Arsher Ali, Robert James-Collier, Sam Troughton, Paul Reid, Matthew Needham, Maria Erwolter, Francesca Mula, Jacob James BeswickVOD (1)
Obsahy(4)
Po tragické události, při které zemře jejich kamarád, se parta čtyř kamarádů vydává do švédské přírody uctít jeho památku a zároveň upevnit narušená přátelství. Po úrazu jednoho z nich a nepřízni počasí se zpátky do civilizace vydávají "zkratkou". Jak řekne jeden z nich - kdyby zkratka byla cesta, dávno by se jí říkalo cesta. A má pravdu - na co skupina v lese narazí, neexistuje příliš racionální vysvětlení a všichni musí bojovat s démony - ať už s těmi, na které nyní narazí, tak s těmi, které mají hluboko uvnitř po smrti kamaráda... (kery-)
(více)Videa (1)
Recenze (432)
Dřív než jsem se pustil do tohoto britského kousku, přečetl jsem si pár komentářů a popravdě jsem byl dost na vážkách, zda se do něj mám vůbec pustit. V některých z nich se totiž tento film dost přirovnával k Záhadě Blair Witch a tu já věru nemám rád – co, přímo jí nesnáším. Po zhlédnutí však musím říct, že bych svou ignorací udělal docela velkou chybu, protože s The Blair Witch Project to nemá absolutně nic společného a daní jedinci by se měli nechat vyšetřit. Nejedná se o found footage, není tam žádná čarodějnice a už vůbec to nemá tak stupidní děj. Naopak severské (skandinávské) země mám rád, všechny jsem navštívil a navždy budu zcela okouzlen jejich nádhernou přírodou a dost jsem toho načetl i o jejich mytologii. Smůlou však je, že kvůli nízkému rozpočtu se film natáčel v Rumunsku, což mě dost zklamalo. I tak byla ale zvolená lokace (příroda) docela pěkná. Samotný úvod a smrt jednoho z přátel mně sice zrovna moc neokouzlili, ale jakmile jsme se přesunuli do volné přírody, pohodlně jsem se usadil a užíval si opravdu vydařený filmeček. Vstoupením na lesní zkratku se objevila i opravdu vydařená atmosféra, která nás neopustila téměř až do úplného konce. Panika, beznaděj, strach z neznámého – to vše se vyvedlo na jedničku, nechybělo několik opravdu působivých scén (mrtvola Elka, praskání větviček, mihnutí „čehosi“ mezi stromy) – to vše mělo pořádně rozproudit divákovu fantazii a já si myslím, že v tomto případě odvedli tvůrci opravdu dobrou práci. A ačkoliv mi žádná z postav nějak závratně nepřirostla k srdci, hodně jsem se těšil na jejich postupnou eliminaci. To že ještě pořád neukázali ono mytologického „Jötunna“ (Lokiho levobočka) to mi vůbec nevadilo, ale dost jsem byl zklamaný, když jsem byl ochuzen o jejich zamordování. Přece jenom naaranžované mrtvoly ve větvích stromů – nejsou žádná hitparáda. Na konci filmu si však David Bruckner řekl, že už uzrál čas ukázat svou „příšeru“ v plné kráse a to byla asi velká chyba. I já totiž patřím k těm, kteří z tohoto monstra zrovna moc nadšení nebyli. Nebyl jsem vyloženě zhnusen, ale myslím si, že finále se moc nepovedlo. Očekával jsem něco zcela odlišného. I tak ale 2/3 příběhu jsou vážně dobrou podívanou, která si zaslouží lehce nadprůměrné hodnocení. 60% ()
Takhle to dopadá když chcete uctít památku padlýho kamaráda, kterej chtěl na tůru do Švédska. Najednou se motáte v lese se třema debilama, kterým ze zoufalství říkáte kamarádi, a zesraní strachy čekáte kdy místo jelena budete vykuchaný na stromě viset vy. Kdo myslel, že zase jednou vraždí Predátor, ten se tentokráte zmýlil. Naší čtveřici likvidovalo samo božstvo, tentokráte v podobě nasteroidovanýho psycho-jelena ke kterýmu se klaní celá jedna vesnička, hnízdící hluboko v lese. Upřímně nemám problém pít na padlé kamarády či kamarádky, občas nějaké poprosím jestli by mohli fingovat smrt a já se mohla vožrat do němoty, ale abych kvůli někomu trajdala po horách tak to si postavte betonovou čekárnu. Naše čtveřice ve složení tří debilů a jednoho sympaťáka (hádejte kdo zařve první) ale holt byla (jak jsem už popisovala) celá hrrrrr a tak se dočkala bloudění v lese, psycho chaloupky, slaměnýho panáka co se u něj držíte za ptáka, mrtvýho jelena, mrtvých kámošů...no výlet na pomrdání. A to to měla bejt zkratka. Až mi někdo nabídne zkratku přes les, jebnu ho heverem po řepě. Je ale fuckt, že první hodina byla naprosto dokonalá a opět se ukázalo, že co rákoska nevidí, toho se kurevsky bojí. Dokud se boží jelen neukázal v celé své "kráse" tak jsem z tý vypelichaný krávy měla kurva nahnáno. Poslední půl hodinka už je klasickej monster bubu horor, kde navíc zjistíme, že jelen je syn Lokiho, kterej se asi s Thorem ožral jako prase když se vystříkal do srny, a tudíž je nejen božskej ale tuze zlej, Každopádně i tak je to velmi hezkej horor, kde mě jen lehce irituje fakt, že ten posranej srab to přežije. Vy jste to ještě neviděli? Sorry za spoiler můžete na mě poslat galantního božskýho jelena. ()
Americkému režisérovi v britských službách Davidovi Brucknerovi sa v jeho prvom samostatnom celovečernom horore podarilo ma po väčšinu času udržať v správnom napätí a zároveň nevedomosti toho, o čo v príbehu vlastne kráča. Finále patriace skôr kamsi do fantasy žánru síce nebolo úplne podľa môjho gusta, napriek tomu však Rituál radím k tomu najzaujímavejšiemu, čo rok 2017 v rámci hororového žánru priniesol. ()
První půlka nebyla špatná, druhou semlelo klasické hororové a sexuální pravidlo, že jakmile ukážeš bubáka, zábava je stěží poloviční. A taky, že méně je více, takže bych se klidně dokázal obejít bez halucinogenních flashbacků a vlastně celé linie s vinou za smrt kamaráda. Že tam jsou věci, které do sebe logicky nezapadají, to je standardní součást žánru a už jen dělám, že to nevidím. Celkově to je mírný nadprůměr. ()
Skrze skvělou kameru, logicky plynoucí děj, výbornou režii a napínavej soundtrack se urodil jeden z největších děsů posledních let, kterýmu s radostí odpustim poněkud přehnaný finále a těch pět tomu prostě napálim, protože někde v hloubi duše vim, že dobrej horor zase nějakou dobu neuvidim! Rituál sice nepřináší nic novýho, všechny hororový postupy jsou v něm ale využívaný správně. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (8)
- Film je natočen dle stejnojmenné knižní předlohy od Adama Nevilla. (Miseet)
- Celosvětová premiéra proběhla 8. září na filmovém festivalu v Torontu v Kanadě. (ČSFD)
- Znamení, které postavy vidí na stromech nedaleko opuštěné chaty, pochází z tzv. staršího futharku. Jedná se o nejstarší runovou abecedu germánského původu. Znak se nazývá Othila (čte se jako české „o“) a symbolizuje dědictví, vlastnictví, majetek. (Miseet)
Reklama