Scénář:
Katarína SlobodováKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Štěpán LuckýHrají:
Filip Renč, Ladislav Mrkvička, Ladislav Boháč, Věra Galatíková, Luba Skořepová, Olga Karásková, Michaela Gebertová, Sylva Ježková, Lucie Pajmová (více)Obsahy(1)
Najdou k sobě otec a syn po tolika letech odloučení opět cestu? Jakub Adam (Filip Renč) je jedenáctiletý bystrý, svéhlavý a na svůj věk i velice samostatný kluk, který prožil šest dlouhých let svého života v dětském domově. Jednoho dne si jej přijede vyzvednout jeho otec Mikuláš (Ladislav Mrkvička), jenž se konečně vrátil domů z pracovního působení v Africe. Nastěhují se do nového bytu, Mikuláš začne chodit do nové práce a Jakub do školy. Jakub se též začíná seznamovat s místními dětmi a se svými novými spolužáky a často jim vykládá o příhodách svého otce v Africe. Mikuláš však synovi o Africe nic nechce říkat, a tak si je Jakub vymýšlí. Napovrch pak začínají vyplývat nejasnosti ohledně Mikulášovy minulosti, které se k Jakubovi dostávají i od jeho spolužáků, ale ten jejich tvrzení zásadně odmítá. Jemu samému však také něco nepřipadá v pořádku a ztrácí jistotu. Vzájemná důvěra mezi otcem a synem je tak vystavena zkoušce… (Česká televize)
(více)Recenze (17)
Psychologizující snímek o vztahu otce a syna 1) je taková, řekl bych, lehká křeč, křeč, která nastupuje, už ji cítíme, že se blíží, ale ještě plně nepropukla. Zápletku lze tušit hned od začátku a přinejmenším od okamžiku s pískající konvicí je jasná._____ 2) Jakub je jinak parádní sympaťák, ale bohužel nepříliš věrohodný._____ 3) Spoiler! Snímek vůbec neřeší, jak se zachovala matka. Otce za nedbalost v práci posadili do basy a matka si jde za jiným? To by se ještě pochopit dalo, ale svého pětiletého syna tedy odloží do dětského domova jako nepohodlné zavazadlo do úschovy? Co je to za matku? Film je ovšem podán Jakubovýma očima, který takto neuvažuje._____ 4) Ještě dětský 11letý Filip Renč (Jakub) sice emočně vypjaté role herecky příliš nezvládal, ale jinak už tehdy vykazoval talent. Dobře hraje 37letý Ladislav Mrkvička (otec). Raritkou je 10letý Jan Potměšil (spolužák Saša) ve svém debutu. ()
Filip Renč (Jakub) je jedenáctiletý spratek od pohledu a taky se tak chová (hraje úplně přirozeně). Jednoho dne si pro něho do dětského domova přijede tatínek, který byl prý 6 let v Africe za prací. A tak začnou spolu bydlet v novém nezařízeném bytě a začínají k sobě opět hledat cestu. Jakub začne chodit do školy, kde spolužákům vypráví svoje vymyšlené příběhy o tatíkových cestách po Africe. Pravda je ale jinde a je na Jakubovi, jak se k tomu všemu postaví. Když jsem film viděl jako děcko, utkvěla mě v hlavě scéna, když otec (výbornej Ladislav Mrkvička) spí, na plotně začne pískat konvice s horkou vodou a on se najednou vzbudí a rychle se postaví, jakoby byl u raportu. Jakub to považuje za legrační a divák začíná tušit...Velmi se mě líbila i role Ladislava Boháče v roli starého žida, který bydlí ve stejném domě. Výraznou a barvami hýřící kameru nasnímal zkušený Miroslav Ondříček a pěknou hudbu složil Štěpán Lucký. O režii se postaral Ota Koval s Jaroslavou Vošmikovou. Takové filmy mají stále co říct, ovšem v dnešní době se už netočí. Vlastně ani nemá kdo a s kým. ()
Přes pěkné herecké výkony obou hlavních postav se dle mého názoru jedná o spíše podprůměrný film. Divákovi je od prvních minut jasné, proč byl Jakub šest let v dětském domově. Přesto víc než hodinu čeká na to, až to ve filmu vyjde najevo. Děj se neskutečně vleče. Jen tu a tam je divák obšťastněn nějakou klukovinou. Pokud z filmu plyne nějaké poučení, tak snad jen takové, že by se před dětmi neměla utajovat pravda, i když je nepříjemná a krutá. Pořád je lepší dovědět se ji od svých nejbližších (rodičů), než od cizích dětí a dospělých. ()
Herecký koncert třináctiletého Filipa Renče v příběhu, který by se mohl odehrát i dnes. Příběh o vzájemném vztahu a porozumění syna a otce dokáže chytit za srdce a vede k zamyšlení nad danou situací. Psychologický motiv se však striktně drží na uzdě, neboť se přeci jen jedná o dětský film, takž pro dětského diváka zůstal srozumitelný. Své si však najde i divák dospělý. Je tu klučina z dětského domova, o kterého matka nemá zájem a otec… Inu, jak to synovi vysvětlit? A o to jde především. Ladislav Mrkvička v roli otce předvedl taktéž úctyhodný výkon a takřka Filipovi se vžít do role hodně pomohl. Film námětově úmyslně využívá pohled dětskýma očima, aby bylo dospělým jasno, jak takovou situaci dítě vnímá a co prožívá. Scénář je tímto podaný dobře a je i iniciativně natočený. Ani dnes nic neztrácí na své působnosti. ()
Hmatatelná deprese. To by samo o sobě nebylo na škodu. Jenže spěje tak předvídatelným směrem, že divák nemá pražádnou chuť to sledovat dál. Překvapivý Renč, který hraje fakt mazácky (až na drobná klopítnutí). Opravdu si nedovedu představit člověka, který by se na to chtěl podívat dobrovolně podruhé... ()
Galerie (12)
Zajímavosti (3)
- Filmový dětský domov je na adrese Sulická 120/61 v Praze-Krči. Od roku 1920 zde sídlil Ústav pro péči o matku a dítě. Adam (Filip Renč) bydlí na adrese Ke Koulce 919/7 na Smíchově. (sator)
- Film získal v roce 1978 Zlatou cenu za nejlepší dětský film na mezinárodním filmovém festivalu v Kartágu. (M.B)
- Film byl natáčen v Praze na Smíchově, Josefově, Hlubočepích a Starém Městě. (M.B)
Reklama