Režie:
Stanley KubrickKamera:
Oswald MorrisHrají:
James Mason, Shelley Winters, Sue Lyon, Peter Sellers, Gary Cockrell, Jerry Stovin, Diana Decker, Lois Maxwell, Cec Linder, Terry Kilburn, Ed Bishop (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Emigrant z Evropy Humbert Humbert je po příjezdu do města Ramsdale v New Hampshiru zasažen amorovým šípem a plánuje se oženit s Charlottou Hazeovou. Avšak jen proto, aby byl navždy blízko svému miláčku – Charlottině předčasně vyspělé dceři Lolitě! Filmař Stanley Kubrick prozkoumává téma sexuální posedlosti (námět, ke kterému se vrátí o 37 let později ve filmu Eyes Wide Shut) v této hořce komické a dojemně jímavé adaptaci románu Vladimíra Nabokova. James Mason hraje záludného a pošetilého Humberta, ženatého z nouze s Charlottou (Shelley Winters), který musí soupeřit s všudypřítomným a otravným Clarem Quiltym (téměř chameleonský Peter Sellers), když jeho duši polapí bezstarostná dospívající dívka (Sue Lyon) s oním „nádherným, poetickým a melodickým jménem“ – Lolita. (Magic Box)
(více)Recenze (284)
Ve srovnání s knihou velmi slabé. Nabokov koncipoval knihu jakožto zápisky Humberta z vězení a my přímo cítíme tu vášeň, která ho i po tom všem zaslepuje, takže se román může zdát amorální. Kubrick na rozdíl od Nabokova vše sleduje nezúčastněně, jako psychiatr svého pacienta. Jenže výjimečnost románu spočívá právě v subjektivním pohledu vypravěče a tak se z filmu stává banální záležitost. ()
Oproti knize je to v podstatě pohádka, osekaná o nějakou erotiku. Avšak filmová Lolita i přes přísné zákazy cenzorů dokázala to erotično vyjádřit silně přes jemné náznaky. A to je něco co velmi kvituji, 5 hvězd. ()
Sice se zde nevyskytují nějaké šokující scény, přesto tuto skutečnost Kubrick dokázal vynahradit opravdu vynikající atmosférou, ze které ono erotično lehce dýchá. Jsem rád, že je tento film natočen tak, jak je, protože jakási roztomilá naivita a cudnost sem dokonale pasuje. Stejně tak se mi líbí i vhodně použitý sarkasmus, herecké obsazení a samozřejmě Kubrickova fantastická režie. Jednoduše skvělý film, který jsem, i přes jeho délku, zhlt jak malinu. ()
Vůbec tam nebyla ani špetka sexu, takže že spolu něco měli se dozvídáme až v závěru. Na nervy mi šla její matka, která mi někoho připomněla, takže ještě že brzo chcípla. Lolita byla fakt kočka, na tu dobu... a že Humbert byl tak blbej, že se nechal využívat, to už je jeho problém. Ale jejich charaktery byly dobře vykresleny. A nejlepší byl Quilty, ve kterým si Sellers asi začal dělat přípravu na další filmy, kde hrál více rolí nebo jednu, která se převlíkala (např. inspektor Clouseau nebo několik postav v Dr. Divnoláskovi) ()
Tak konečně jsem viděla Kubrickovu Lolitu! A jsem zdrcena! Herci byli úžasní, Charlotta byla mnohem hnusnější, než v remaku s Ironsem (tím se myslí přirozeně i lepší), atmosféra byla skvělá a Quilty se mi zde také zdál mnohem mnohem lepší, než ten "pozdější" Quilty, ale Lolita pro mě znamená něco jiného. Kdo četl Nabokovu Lolitu, musí vědět, co mám na mysli - kde je v Kubrickově Lolitě ta smyslná, hříšně nevinná "nymfička", která si umí tolik s Humbertem hrát? Kde jsou ty odporné hrátky, všechny ty věci, které udělali na chvíli z Nabokova pedofila? To, o co v Lolitě má jít jsem našla v remaku, i Irons coby Humbert a taktéž Swain coby Lolita se mi zdáli mnohem věrnější předloze. Vím, že zde hraje velkou roli doba, kdy byly jednotlivé snímky natočeny a proto je možná srovnávání "hříšnosti" trochu nespravedlivé vůči Kubrickově Lolitě, ale nemůžu si pomoci - Lolita vyvolala ve své době sakra velký humbuk, především tím, jak otevřené dílo to bylo. Zde se ptá Humbert Lolity "Řeklas ji o nás?" a já se ptám - o čem? Když ale druhá Lolita ukazuje Humbertovi "Ironsovi", co za hry hráli na táboře, cítím ty samé smíšené pocity, jako při čtení knihy. ()
Nebavilo mě to tak, jak jsem u Kubrickových filmů zvyklá. Zdlouhavé a bez napětí. Ale i přesto hodně dobré. ()
Stanleyovy se opět nedá nic vytknout. Tato Lolita je jiná než Lol97 ale přesto nádherně zpracovaná. Quilty alias Sellers ten je boží. Byl to mistr Ten Kubrick! I když myslím, že volba hlavní hrdinky byla šťastnější právě v tom modernějším zpracování. ()
Soudnější verze, než z roku 97. Oba dva filmy, jak tento, tak remake mají své pro a proti. Zde vše krásně navazuje na sebe, nejsou tu přehnané scénku, které by se snažili vymlátit co nejvíce emocí. V remake je v hlavní Jeremy Irons, kvůli kterému si film určitě zasloužil dobré hodnocení, jelikož on prostě umí. Tahle verze je více odpočinková, nenáročná a sympatická. ()
Musím povedať že Kubrickova Lolita ma sklamala. Do knihy, jej kontroverzie, jej výstavby som sa zamiloval. Rozumiem, že mnohé sa nedalo obsiahnuť, kniha vždy ponúka väčší priestor. Dovolím si však podotknúť pár vecí ktorým nerozumiem. Nerozumiem obsadeniu, nerozumiem prečo niektoré postavy sú narozdiel od knižnej predlohy rozdielne, až karikatúrne, ale budiž. Nerozumiem a zároveň rozumiem, prečo bola do role Lolity obsadená daná herečka, každopádne moje predstavy z knihy zabila... Kubrick chcel blondínu, cenzori vyspelejšie vyzerajúce dievča. Je škoda že sa tejto adaptácie chytil tak skoro, filmový priemysel potreboval ešte dozrieť. Rozšírená rola Quiltyho je skôr otravná ako pútavá, pardon, no je to tak a v neposlednom rade najväčšmi nerozumiem prečo Kubrick zvolil túto formu retrospektívneho rozprávania.. zabil tým celú detektívnu stránku knihy. A v neposlednom rade, srdcervúci koniec mi pripadá (nemôžem si pomôcť) ako zlá telenovela. Napriek tomu má film aj pozitívne stránky. Nádherné priestory, zábery nesú Kubrickov rukopis, vedenie hercov na jedničku. Každopádne pri stopáži ktorú film obsiahol by som čakal, že film ponúkne viac, že okúzli, prehĺbi onu bolesť, krivdu z klamstva, myšlienky ktoré ponúka kniha a ktoré ku koncu (mňa osobne) takmer doháňajú k slzám. Možno ma niekto bude mať chuť ukrižovať, no táto Lolita mne ako divákovi a čitateľovi knihy, neponúkla takmer nič. DODATOČNE musím uznať že Kubrickova verzia má aj svoje svetlé stránky, dobré nápady. Napríklad scéna vo vani, počiatočná scéna v rozhádzanom dome (aj keď by som ju zaradil inam), prikláňam sa teda nakoniec ku 3* ()
Zvýšení Lolitina věku bych Kubrickovi s ohledem na nemilosrdnou doslovnost filmového média nevyčítal, Nabokovova slovní ekvilibristika na plátno přenést nešla, postrádal jsem ale sardonické společenské šlehy, jakož i hloubku zoufalství a sebereflexe Humberta Humberta, a výrazně mi přebývala samoúčelně nabobtnalá Sellersova postava, která možná mohla v předrůžovopanterských dobách působit tajemně a zlověstně, ale takto zpětně mají její převleky a přízvuky čistě komický účinek, aspoň pro mě – místo osudového soka prostě vidím komisaře Clouseaua a nemůžu se tomu ubránit. Z vrstevnatého, zneklidňujícího románu mi tak zbývá „jen“ po srsti hladící, zábavný, dojemný, výborně natočený příběh a je mi to přece jen trochu málo. ()
Mám Kubricka docela ráda. ale knihu jsem četla dřív, než jsem vidělafilm, což byla asi chyba. - pro mne prostě byla nepřesvědčivá titulní hrdinka.Vypadala starší (a jak jsem někde četla, skutečně byla) a tímpádem mi celá ta základní situace nepřišla tak "šílená" jako v pozdější verzi s J. Ironsem, kde Lolita skučetně působí jako téměř předpubertální školačka. ()
Nic proti mistrovu filmařskému umění, ale výběrem tohoto tématu Kubrick přestřelil. Je jasné, že do filmové adaptace nemůžete nacpat krásný jazyk typický pro Nabokovovu předlohu, myšlenkové pochody postav apod. Nicméně tady se vytratila všechna logická návaznost děje a elegance. Postava Humberta je v knize napsaná uplně jinak - je to muž samotářský, zahořklý s určitou nechutí ke starším ženám. Nic z toho ve filmu patrné není. Není ani jasné, kde se tahle jeho nechuť vzala a proč má naopak slabost pro nezletilé nymfičky. Nejhorší ale je, že z filmu vůbec není patrná jeho obrovská láska k Lolitě. Například scény, kdy Humbert poprvé Lolitu potká, nebo jejich setkání po třech letech, jsou zobrazeny tak povrchně, jako by postavy neměly žádné city. Navíc fakt, že Lolitu hraje o hodně starší herečka, než je věk její románové postavy, filmu taky příliš nepřidá, a vytrácí se tak i určitá kontroverze. Drobné inovace v ději a jeho logické zkrácení mi nevadí, ale základní myšlenky Nabokovova románu by podle mě zachovány být měly, a na to se Kubrick vykašlal. Pokud chcete skutečně poznat dílo Lolita, sáhněte raději po knize. A já se asi přestanu dívat na adaptace knih, které jsem četl, protože poslední dobou se mi to nevyplácí. Nabokov napsal výborný román, Kubrick natočil pro mě průměrný film. Nicméně musím přiznat, že pokud bych knižní předlohu nečetl, nejspíš bych jednu hvězdičku přidal. ()
Zralý muž v zajetí svého libida a zmítaný vášní k mladinké a "nevinné" dívčině... Pořád čekám, až tohle Nabokovo téma podá někdo s patřičným sarkasmem a nadhledem, který mu přísluší. Ani Kubrick to nedokázal. ()
Bohužel či bohudík jsem první viděl novější zpracování. To se mi líbilo více. Ale to je asi přirozené. Doba jde vpřed a mění se poměry, to co kdysi byla drzá nymfička Lo by v dnešní době mohla být lehce považována za světici. Proto si tento film své nové a nové přefilmování jistě zaslouží. Ale vůbec mě nemrzí, že jsem viděl i starší zpracování. V mnohém se lišilo a kladlo důraz na jiné věci. ()
Kubrick je sice Kubrick, ale mně se Lyneova verze z roku 97 líbila víc. Nabokovovův román je jedno z nejďábelštějších literárních děl, neboť je nesmírně vtipné, nesmírně chytré a nesmírně odvážné. Dá se říct, že je i nemorální, ale ouha - ta kniha je v horních svých patrech o posedlosti, o zoufalé, tragické lásce -- a pak, samozřejmě, může být i nemorální. Filmaři to mají těžší, dvanáctiletá lolitka Lolita se na plátně prostě musí postaršit, aby nešli sedět. Scénář pro Kubrickovu verzi psal sám mistr Nabokov, a troufám si říct, že ho překombinoval. Začínat koncem, to je v tomto případě chyba, a taky není dostatečně podloženo, proč se Humbert Humbert odhodlá k zabití Quiltiho. V knize Lolita po porodu umírá, teprve potom Humbert vraždí, jestli se nepletu. Tady se setká s těhotnou Lolitou a jejím mužem, a pak najednou jede za Quiltym. Sám Quilty v podání Sellerse je přehnanou karikaturou, v knize je Q. velmi nenápadný, jaksi "nepřítomný", pouze tušený, i když podobný chudák jako Humbert -- ovšem i prasák vypráskanější a cyničtější (pokud jde o lásku, musí být cynismus potrestán nejpřísněji -- Q. umírá právě rukou Humberta, neboť ta zosobňuje podvedenou opravdovost). Sellers se pochopitelně předváděl a chvílemi jako by Masona zastiňoval (nemyslím si ostatně, že ten nebo onen byl kdovíjak dobrou volbou, ale tehdy asi šlo i o to, kdo si troufne tak choulostivou roli přijmout, a třeba lepší kandidáti odmítli, nevím...), ale rorzhodně nepůsobil jako jeho temnější, "sprosté" alter-ego. No nic. Pro mě je Kubrickova Lolita na jedno podívání, Lyneovu jsem viděl už třikrát. Román jsem taky četl třikrát, zatím, naposledy jsem tento skvost rozhodně nelouskal. Mimochodem -- skrytá rovina románu je symbolická a ryze jazyková, Lolita je alegorií Ameriky, angličtiny, potažmo americké angličtiny, potažmo americké kultury (v tomto případě i výsměchem na její adresu), a celý "pedofilní" příběh lze číst jako pouhou metaforu setkání jedné staré kultury (po stránce historické, jazykové, společenské, ...) s novou. Čekám na odvážného filmaře, který se v adaptaci Lolity dostane tak hluboko jako poučený čtenář. ()
Kubrickovy filmy nemají tendenci zastarávat. 2001 A Space Odyssey je nepřekonatelná a stojí mimo čas, Clockwork Orange se může klidně odehrávat v roce 1971 i 2071 a Full Metal Jacket bude aktuální, dokud bude mít lidstvo zalíbení ve válčení. Zdálo by se tedy, že příběh pošetilé lásky muže středního věku k sotva dospívající dívce bude mít pořád ten stejný dopad. Bohužel není to tak. Divák a společnost se změnili a hned tak něco je nešokuje. Režisér, snad aby trochu zmírnil napětí a obměkčil cenzory, přidal do děje komickou složku. Zábavnou a nápaditou - rozhovor na verandě hotelu považuji za nepřiznaný vrchol filmu, přesto však rušící. To, co zbylo z mrazivé atmosféry se objevuje jen v řídce roztroušených scénách. Zbytek snímku funguje jako hořká a lehce pobuřující romantická komedie. Představitelka Lolity by měla neustále "přepínat" mezi polohami dítě/žena, ovšem drtivou většinu času se chová jako experimentující puberťák, což dojmu taky nepomáhá. V ději jsou jen dvě scény, kdy naplno připomene svůj věk a dá najevo, že víc než milence potřebuje otce. Adrian Lyne v tomhle odvedl mnohem lepší práci a jeho verze z roku 1997 je aktuálnější a ambivalentnější. Jednoznačným kladem jsou herci. James Mason neměl chybu a Peter Sellers je jako vždy dokonalý. Trochu mě překvapilo, že Sue Lyon neudělala nijak velkou kariéru. Ve své roli byla úplně přirozená a to šlo o její prvotinu. ()
Nečetla jsem Nabokovovu předlohu, ale viděla jsem zpracování z roku 1997 s Jeremym Ironsem a Dominique Swain, takže jsem se neubránila srovnávání a Kubrickova Lolita z toho rozhodně nevyšla jako vítěz. Film z roku 1962 postrádá vše, co má jeho následovník - chemii mezi postavami, napětí mezi postavami, vášeň, lidskost, něhu, umění a drama. Samozřejmě také milostné scény, které by sice tenkrát neprošly cenzurou, přesto si myslím, že by si ve filmu o skandálním sexuálním poměru mohly dát postavy alespoň pusu na zavřená ústa (!). James Mason je na svou roli Humberta Humberta trochu přestárlý a opuchlý a neshledala jsem na něm nic, kvůli čemu by se na něj mladičká dívka byť jen podívala. Sue Lyon mi nevadila, ale postrádala mladickou drzost a hravost Lolity od Dominique Swain. Peter Sellers v roli Clarea Quiltyho byl ovšem vyloženě otravný, v ději se vyskytoval nepřiměřeně často a připadalo mi, že by si Kubrick nejvíce ze všeho přál, aby byl snímek jeho "one man show". Zbytečně velký prostor byl také věnován pro děj nepříliš podstatné Charlotte Haze. Po umělecké stránce Lolita (1962) není ničím objevná, nezaznamenala jsem nic uchvacujícího v kameře, ve střihu nebo v hudbě, zde se opět nabízí srovnání s verzí z 1997, ke které složil velmi dobrý soundtrack Ennio Morricone... Sečteno, podtrženo - Kubrickova Lolita je lehce podprůměrný film, který kromě jedné scény (Quiltyho vražda) zaostává za svým o třicet let mladším následovníkem úplně ve všem, je zdlouhavý a vhodný maximálně na jedno shlédnutí. ()
Humbert (James Mason), který se zamiluje do velmi mladého děvčete není sice všelijak výborný herec. Děvče, které je tu hl. střed filmu je velmi půvabné, ale zároveŇ nevychované,drzé a rozmanilé- pravý opak humberta - to tyhle dva dostane do velmi zajímavých situací. Nápad filmu mi připoměl film "Americká krása". Tenhle film bych připsal Peteru Sellersovi, který byl naprosto výborný a mlel tak rychle tim pantem, že jsem nestíhal číst titulky :D. ()
Stanley Kubrick vešel do revolučních šedesátek se snímkem, jež je považován jako úvod do jeho osobněji pojaté tvorby (někteří na tuto pozici uvádí Paths of Glory nebo Spartaka, já sám momentálně nemohu posoudit). Jak jsem se na Lolitu těšil, tak k ní mám rozporuplnější pocity než jsem čekal i přes to, že jí vlastně není tolik co vytknout. Řemeslo je to velmi nadprůměrné na svou i dnešní dobu, jenže Kubrickovy rozpoznatelné prvky v tomto projektu ještě absentují, i když se v určitých fázích už už hrnou do popředí jako v případě vynikající práce s herci a jejich výkony, jež bych označil téměr za bezchybné. Na Lolitě mě mrzí fakt, že se Kubrick držel moc zkrátka, téma si přímo žádá o aspoň trošku peprnější scény (a to i za předpokladu, že by podlehly dobovému zobrazení v hávu nevinnosti), jenže tady toho nevyužil a divák si musí akorát domýšlet z toho absolutního minima řečeného, co dostane a o to bolestivější je, že kdyby tuto látku mistr zpracoval jen o pár let později, tak by se s jistotou utrhl ze řetězu a šokoval by způsobem, jakým uměl jen on. Škoda. 8/10. ()
Možna bude tento Kubrickuv film pripadat jeho fanouškům zajimavy, nicméně kvůli nedavnemu čtení knihy nemohu nahlížet jinak. Ve srovnání s ni je totiz tento film nepovedenym vyčpělým zpracováním Lolity ve verzi pod 15 let. To znamenalo,ze se vynechaly všechny eroticke scény, dokonce i sex-appeal Lolity a muzne charisma Humberta a co zůstalo? Zdlouhavý příběh o rozmazlené, drsoňské a naladove holcicce a poměrně starém, naprosto nepopsanem a podivnem profesorovi. Ne, je mi líto. Filmové zpracování bohužel skoro vzdy něco vynechá a upraví, ale v tomto případe byla prudernost na škodu a mnohem víc realisticteji působila novější Ironsovska verze. Jedina trochu vtipná je závěrečná scéna s pistoli, ktera je ale zde podivne již v úvodu, coz také na mě působilo hodne nelogicky, kdyz divák ví rozluštění záhady od zacatku. ()
Reklama