Režie:
Stanley KubrickKamera:
John AlcottHrají:
Jack Nicholson, Shelley Duvall, Danny Lloyd, Scatman Crothers, Barry Nelson, Philip Stone, Joe Turkel, Anne Jackson, Tony Burton, Lia Beldam, Vivian Kubrick (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Opuštěný horský hotel, odříznutý od světa, to je vhodné místo k zešílení... Neúspěšný spisovatel Jack Torrance přijme práci správce v luxusním, ale odlehlém horském hotelu Overlook, který je přes zimu zcela odříznutý od světa. Pro muže je to vítaná příležitost najít klid na práci. Jenže od první chvíle, kdy Jack s manželkou Wendy a synkem Dannym do hotelu dorazí, se zdá být něco v nepořádku. Jack začíná být na své nejbližší neurvalý, nemůže se soustředit a objevují se u něj děsivé sny. Je to právě „osvícený“ Danny, kdo díky své zvláštní schopnosti pochopí, že v hotelu Overlook žijí duchové a ti jeho otce začínají ovládat. Ostatně chlapec je v dlouhých hotelových chodbách sám potkává… Film Stanleyho Kubricka vznikl podle románu známého spisovatele Stephena Kinga. Kubrick podle něj vytvořil nejen klasické dílo moderního filmového hororu, ale také mistrovskou studii postupného psychického rozpadu lidské osobnosti. Některé výjevy, jako zjevení nahé mrtvé ženy v koupelně, hektolitry krve, valící se z výtahové kabiny či finální sekvence v parkovém bludišti patří mezi ty nejděsivější okamžiky, jakých se filmařům podařilo dosáhnout. Snímek se zapsal do historie také dosud největším počtem klapek, které padly při natáčení jednoho záběru pro zvukový film. Stanley Kubrick, posedlý perfekcionismem, nechal Shelley Duvallovou opakovat jednu akci celkem 127krát, než byl se záběrem spokojen. Osvícení se tak dostalo do Guinnessovy knihy rekordů. (Česká televize)
(více)Recenze (1 972)
Kabalistický, mnohovýznamový, strašidelný a dobře zfilmovaný příběh poněkud podobný své literární předloze. Ve filmu je skryto tolik nuancí a narážek, že by z nalezání úplně všech leckdo zešílel. ()
Neleknete se ani jednou v celém filmu, ale budete se bát. A to hodně filmů nabídnout nemůže. Skvělé herecké výkony se skvělým Nicholsonem dělají z toho vedle Mlčení jeden z nejlepších hororů. ()
Tak při tomhle filmu začalo hrabat i mně. Taky mi lezla trochu na nervy hlavní hrdinka. Jako mnozí zde musím vyzdvihnout hudební doprovod, který dělal minimálně polovinu atmosféry. Avšak zas tak kultovně tento film nevnímám, budu si muset přečíst knížku, abych z toho byla trochu moudřejší. Chybí mi nějaké vysvětlení, proč se to dělo. ()
Jack Nicholson je génius! Když jsem ho viděla poprvé (mám dojem že to bylo v Burtonově Batmanovi), jeho styl se mi nelíbil. Podruhé (v Přeletu nad kukaččím hnízdem) taktéž ne, ale začal mě zajímat. Potřetí se mi dostalo osvícení a já konečně prozřela - Jak Nicholson je génius! Ale celý film není jenom o něm...no dobře, stojí hlavně na něm, ale je co chválit i mimo něj. Pro zjednodušení si děj rozdělíme na tři části. První část (první polovina) je dokonalá - kamera a hudba se postaraly o ustavičné mrazení...tak má vypadat hororový rozjezd podle Lilloosových představ! Třetí část (závěrečná čtvrtina) je taky parádní. Ty nejstrašlivější myšlenky, které nás při dosavadním obývání domu sotva napadly, se skutečně zhmotňují. Ale už nezanechávají takové následky, jako kdyby následovaly hned po první půlce. Dělí je od sebe totiž část druhá, kdy se mnohé dozvídáme, ale tempo se zpomaluje natolik, že už nemá šanci navrátit se do původních kolejí. Asi to pan Kubrick myslel dobře, chtěl nás nechat trochu vydechnout, ale já se nerada zastavuju před vrcholem. Pak už totiž vůbec nemusím být schopná ho dosáhnout. ()
Ani se nebudu namáhat ospravdelňovat svůj odpad. Nstojí mi to za námahu. ()
Původně jsem chtěl vidět radši kratší verzi, protože Kubrick... Ale ta není nikde k sehnání, tak jsem musel kouknout na prodlouženou. No nelituju, film má parádní spád a Nicholson opravdu démonický. ()
Se Stanleym Kubrickem jsem měla dlouhé roky problém...Byl pro mě jaksi neuchopitelný...Pak jsem přišla na to, že na jeho filmy stačí, prostě se jenom dívat...Herecký koncert Jacka Nicholsona... Ačkoliv horory nemusím, tak tohle je pecka... Přitom to všechno začne, tak nějak nenápadně... Spisovatel chce prostě v klidu napsat knihu a přitom chce být se svou rodinou... Přijme práci v opuštěném horském hotelu, kolem hromada sněhu, les.. Vše se, ale pomalu začíná měnit... Atmosféra houstne a Jack se pomalu mění v démona... I teď cítím, jak mi vstávají chlupy po celém těle...Osvícení mě pohltilo, požvýkalo a nakonec vyplivlo...A já už jsem potom nebyla, co dřív...Za mě 95% ()
Tak tohle mi vůbec nesedlo a podle mě to je jeden z nejvíce přeceňovaných snímků vůbec. Atmosféra, o které se tu tak básní tu rozhodně chybí (přitom samotný prázdný hotel je ideální místo k využití atmosféry), postavy společně s Nicholsonem jsou neuvěřitelně otravné, přehrávají jako blázen a navíc z nich šíří čirá nesympatičnost. Ideálním příkladem špatného děje je vyprávění šéfkuchařovi linky. Kubrick celou polovinu nabádá k jeho opětovnému příchodu a záchraně Dannyho s Wendy, a poté po tak dlouhém příjezdu zemře v prvních dvou minutách?!?! Chápu, že ten film na konci začne zapadávat do sebe, ale to mi jednoduše nestačí. Dvě a půl hodiny těžké nudy, dokoukáno na čtyřikrát a snad naposledy. Čisté 2* ()
Nerozumiem čo je na tom tak perfektné a prečo to má toľko percent. Jack Nicholson v roli psychopata úžasný to bez pochyby ale inak som tam nič špeciálne nenašiel. Stopáž je prehnane dlhá a jediné čo sledujeme je ako mu prepne a na konci nejaká tá naháňačka. Po hororovej stránke priemer, po príbehovej už troška lepšie. Tá psycho hudba skvelá, avšak je použitá tak často, že po čase vám začne liezť na nervy. Som však rád že som to konečne videl nakoľko som zvedavý na pokračovanie, no zároveň sklamaný že to nebolo také dobré ako tu väčšina píše. A aby som nezabudol Shelley nič v zlom ale do tváre asi najstrašidelnejšia na celom filme. ()
Když jsem to viděl poprvé (17 let), moc mě Osvícení nenadchlo. Nebál jsem se, nebál jsem se ani o postavy, protože mi byly ukradené. Moc mrtvol tam ale beztak moc nebylo. Obzvlášť mi vadil nepropracovaný postup zešílení Jacka Torrance, který je zde šílený už od začátku. Kniha si právě na tomto dává záležet více - bylo mi řečeno. Když jsem si ji však přečetl, nezaujala mě ani ona. Jackovo zešílení je sice propracovanější, ale jinak jsem v látce postrádal totéž jako ve filmu + tam v knize byly jiné nepůsobivé hovadiny jako třeba obživlé keře, co útočí na onu rodinu. Když jsem se na film koukl podruhé (21 let), bylo to, jako bych na to koukal poprvé. Před těmi čtyřmi roky jsem to nedokázal docenit. Upnul jsem se na jeden nedostatek (bezobsažnost) a neužil si to ostatní. Včera jsem žasnul nad tím, jak precizně to je natočeno. Vertikální hrany prostorů filmu jsou souběžné s okrajem filmu, protože kdyby nebyly, tak by prostor, ve kterém postavy stojí, vypadal divně. Tohohle Kubrick využívá, když je scéna protkána šílenstvím. Kamera se nahne a vertikální linie jsou nerovné s okraji. Je to nepatrný detail, který ale svědčí o umu filmaře už jenom proto, že schématické prostory hotelu jsou pro tento přístup jako stvořeny. Co se šílenství týká - přijde mi, jakoby jím celý film byl prostoupen už od začátku. Lze to chápat tak, že Jack Torrance vždy byl latentně frustrovaný a zlý, ale hotel, jenž je nasáknut násilím své minulosti, to v něm spustí. Téměř ihned po příjezdu na hotel Overlook se Nicholsonův Jack Torrance začíná chovat asociálně a agresivně. Tenkrát mi vadilo, že nahlodávání Jackova rozumu nemá gradaci a divák tedy hned od začátku čeká na to, co lze předvídat. Divák si může už po prvních 30 minutách říkat: "Tak když už na ně vezme tu sekeru?" Nezáleželo mi na tom, jestli povraždí svou rodinu, protože mi její osud byl ukraden. Naopak afektovanou Shelley Duvall bych viděl rád rozsekanou sekerou, ale bohužel... Dnes jsem k tomu ale shovívavější, protože to bohatě vynahrazuje atmosféra filmu, jež je velmi působivá v téměř každé scéně. Obsahově se to může zdát jako jednoduchý film o rodině, jejíž otec se v izolovaném horském hotelu zcvokne, až nakonec vezme na ženu a syna sekeru. Osvícení však je duchařským filmem. Je tu ta narativní sféra reinkarnovaných duchů, kteří opakují své brutální činy. Jack říká, že má pocit jakoby v tom hotelu už někdy byl. O tom promluví i poslední záběr filmu, který snímá fotografii (na stěně hotelu) plesu z roku 1921 na níž je muž vypadající přesně jako Jack Torrance ze sedmdesátek. Ačkoliv tohle dává smysl urychlenému zešílení, tak to otvírá další otázky, které už nelze rozplést tak, aby každý detail zapadl do sebe a dalo to smysl celému celku. Všechna vysvětlení budou stále jaksi matná, což nemusí být na škodu - divák se k tomu může vracet, hledat v díle nové motivy a interpretace. Já Osvícení interpretuji jako příběh promlouvající o opakovaní násilí skrz lidskou historii a nemožnosti před tím utéci. Na druhou stranu je to ale píčovina, protože pokud bych chtěl látku, která mi poskytne vhled do toho, proč lidstvo neustále opakuje ty stejné chyby a dopouští se toho stejného násilí, tak bych se nešel koukat zrovna na Osvícení. Furt je to primárně nicneříkající duchařina, kde bláznivý otec vezme sekeru na svou rodinu. --- Potřetí jsem film viděl ve 24 letech v kině a docela jsem se jím pronudil. Asi jsem dílo vytěžil. 3,5/5 () (méně) (více)
Klasika, která i po letech děsí. Skvělé herecké výkony, hudba a matematicky perfektní záběry. Na mě ale i tak možná příliš dlouhé a krapet až moc babrající se v dokonalosti. Více zde: https://www.youtube.com/watch?v=_m0rNPpipw4&t=14s ()
O nebezpečenstvách abstinencie. ()
Připadám si jako kulturní barbar. Když já jsem se u toho opravdu děsně nudil... ()
Dnes již kultovní adaptace knihy Stephena Kinga. Ačkoliv za to asi budu ukamenovaný, film podle mě nestárne úplně nejlépe. Uběhne pěkně dlouhá doba, než se začne pořádně něco dít a ta "výplň", která nám má lépe představit postavy zkrátka nefunguje tak, jak by mohla. Když už se ale film rozjede a Jackovi pořádně hrábne, začne podívaná díky které tu pomalejší úvodní hodinku i odpustíte. Mezi negativum bych ještě počítal hudbu, která je mega psycho, ale po většinu mě spíš otravovala a ty vysoké frekvence prostě nejsou úplně můj šálek kávy. Konec je pak podle mě hodně subjektivní a je dost na divákovi jak ho pojme. Rozhodně stojí za zhlédnutí ale určitě to není dokonalé. ()
Sceny v hotelu jsou uzasne, ty stylizace prazdneho hotelu ve mne probudila touhu si rizsvítit lampicku v pokoji:-)Skoda jen toho konce ze se to zmeni spiš v trihler,ale jako celek velmi dobry film.J. ()
První co mě naprosto uchvátilo, byly neskutečné exteriéry filmu. Film se odhrává ve vysokohorském luxusním hotelu kdesi ve skalistých horách. Nicholson tam dělá přes zimu hlídače a údržbáře i se svojí rodinou. Postupně se mění ve vraždící neurotické monstrum. V hotelu totiž došlo k několika vraždám. Ty měl na svědomí bývalý údržbář, který nesnesl klaustrofobickou atmosféru opuštěného hotelu. Jack je magicky zběsilej, nezapomenutelný jsou roznovory s neexistujícími lidmi v hotelu, kteří každému něco našeptávají. Velkolepá podívaná, i když důvod toho že se zbláznil mi nepřišel moc rozpracovanej a ze začátku jsem nechápal co se děje a proč. Krásná pohyblivá kamera a snové sekvence plné krve a k zbláznění vypadajících přízraků zabité rodiny. ()
Báječný horor. Ten typ, jaký mám rád. Nicholson v roli šílence byl vynikající, hudba strhující, zvuky zvyšovali napětí. ()
Vynikající Nicholson, tato role mu fakt sedla, předvádí úžasné výkony - paráda. Ale Shelley Duvall mi celý zážitek zkazila a nemůžu takplný počet. ()
Od zkušenosti se snímkem Eragon se snažím nesrovnávat film a jeho knižní předlohu, ale nikdy to nejde stoprocentně. Již jsem si zvykl, že až na výjimky (Zelená míle, Vykoupení z věznice Shawshank) bývají Kingovy knihy zfilmovány většinou průměrně. Osvícení patří spíše k těm lepším, přesto jsem od režiséra tohoto formátu čekal něco víc. Z filmu se poměrně dost vytrácí mystika a prostředí rozhodně nepůsobí tak hrozivě, jak by mohlo. Co mě opravdu zklamalo, byl závěr, čekal jsem něco „šťavnatějšího“, drsnějšího. Úroveň filmu, dle předpokladů, zvedá Jack Nicholson v titulní roli, ale na druhou stranu je jeho záporná stránka v závěru dosti očekávatelná. I přes to patří Osvícení k hororovým klasikám a díky ojedinělé kameře a hereckým výkonům si zaslouží vysoké hodnocení. ()
Pro mě jednoznačně nejlepší horor, jaký jsem měl doposud možnost shlédnout. Dokonalý horor nespočívá jen v dobrém příběhu, ale i v maličkostech, jako je v tomto případě například projíždění se malého Doca po hotelu. Ještě teď mě mrazí v zádech, při vzpomínce na Nicholsonův vyšinutý pohled, jak stojí za oknem a pozoruje svou rodinu, která si hraje ve sněhu. K tomuto hororu je však samozřejmě potřebná i správná „hororová“ atmosféra. ()
Reklama