Režie:
Akira KurosawaHudba:
Masaru SatóHrají:
Toširó Mifune, Masajuki Mori, Kjóko Kagawa, Tacuja Mihaši, Takaši Šimura, Kó Nišimura, Kamatari Fudžiwara, Čišú Rjú, Susumu Fudžita, Kin Sugai, Kódži Micui (více)Obsahy(1)
V Kurosawově hamletovském příběhu společenského skandálu z poválečného Japonska se mladý muž Nishi (Toshiro Mifune) pokusí využít svou pozici v centru zkorumpované firmy k tomu, aby demaskoval muže zdopovědné za smrt jeho otce. Jeden z prvních japonských poválečných filmů noir, jenž sice nepatří ke Kurosawovým nejslavnějším dílům, pro svou myšlenkovou závažnost a nadčasovou platnost však rozhodně stojí za zhlédnutí! (oficiální text distributora)
(více)Recenze (61)
Po zhlédnutí některých filmů se mi po těle rozlévá příjemný pocit hrdosti nad tím, jak úpadkové se jeví být vedle nás mnohé země, o kterých si bůh ví proč světová veřejnost myslí, že představují pupek světa. Akira Kurosawa natočil snímek o korupci na nejvyšších postech dvou významných společností propojených se státním aparátem. Kvůli bezvýznamným třem miliardám se opakovaně skáče z okna, bezohledně vraždí a vznikají nesmyslně velké emoce. Kupodivu nezasáhne šéfprokurátorka Vesecká, aby kverulantského prokurátora řádně klepla přes prsty. Děkan Kindl nenapíše posudek o tom, že jde pouze o lehce nestandardní obchod, který se nijak nevymyká běžným obchodním praktikám, a ministr vnitra neumožní obžalovanému urychleně vycestovat do zahraničí. U nás by podobný případ rychle skončil k všestranné spokojenosti. Tolik peněz se dá přece efektivně rozdělit mezi potřebné. Snímek trpí několika lehčími nelogičnostmi, je ale slušně zahraný a vypovídá ledascos o japonské kultuře a politice. Celkový dojem: 80 %. ()
Zlatý Medvěd - výběr ()
Tři roky po Krvavém trůnu se Kurosawa vrací k Shakespearovi, byť tentokrát ne přímou adaptací některého z děl, ale zakomponováním jeho klasických témat do tragédie z prostředí japonských zkorumpovaných syndikátů. Jakkoli to zní lacině, tak to funguje na výtečnou. Scénář je skvělý a v nejlepším odkazu Shakespeara. K tomu skvostní herci v čele s tradičně excelentním Toshiro Mifunem v roli zdánlivě šedé myšky držící se spíše v pozadí dění. A jelikož jde o Kurosawův klasický film se vším co k tomu patří, tak jeho již bohužel tradiční chybou je přílišná rozvleklost v určitých pasážích a z toho pramenící zbytečně nadsazená stopáž. ()
Napínavé dobře zrežírované drama o pomstě. Fascinující sonda do japonského systému zadávání zakázek stylem něco za něco, která má co říci i nám. Morální sonda do duše mstitele i viníků. "Zlý chlap spí dobře" - a já po Kurosawových filmech hůře, protože mám vždy o čem přemýšlet. P.S.: Nevím, zda to bylo úmyslně, ale představitel vícepresidenta Iwabuchiho je herec M. Mori, což je latinská zkratka pro Memento Mori - Pamatuj na smrt (Římané umírali hodně mladí). Trailer: http://www.csfd.cz/film/5444-zly-chlap-spi-dobre/videa/ ()
Tak nakonec opět docela vydařený snímek, nebýt však toho nudného hodinového začátku, bylo by to ještě mnohem lepší. ()
Kurosawu mám sice radši, když se věnuje historii a projde okolo aspoň jeden samuraj, ale ani tento jeho noir pokus nebyl vůbec špatný. Detektivní příběh byl hodně dobrej,i když jsem se ze začátku docela ztrácel ve všech těch postavách . Toshiro Mifune nepřekvapivě zase výbornej a některý scény byly opravdu hodně napínavý a šel mi z nich mráz po zádech. Jenom to bylo až moc dlouhý a ke konci už to bylo až moc rozvleklý, i když závěr samotnej byl výbornej. Ale jinak zase jeden z těch výbornejch Kurosawů. ()
Zlý chlap spí dobře je dobrá nadprůměrná krimi. Asi nepatří do těch důležitých Kurosawových děl. Každopádně však stojí za to. Toshiro Mifune se zde opět ukazuje v jiné herecké rovině. Jeho postava je takový nevýrazný, brýlatý úředníček, což je u něj změna oproti jaho samurajům. Film vlastně vypovídá o korupci ve vysokých místech a o tom, že bohužel většině prochází. Toto poselství je podtrženo poměrně smutným koncem. ()
Drsný psychologický thriller o pohledu do zákulisních praktik vysokých společenských tříd.!!! ()
Kriminálka, která ve vás na konci zanechá trpký pocit bezmoci. Toshiro Mifune je jako úředník Nishi odhodlaný použít jakýchkoli metod, ať už zákonných či nezákonných, aby získal důkazy o korupci ve velké stavební firmě. Jenže proti němu stojí soupeři, kterým není rovno - vrcholoví manažeři bez svědomí a bez lítosti. ()
Zpočátku jsem se velmi špatně orientovala ve změti postav, které konaly dle nevysvětlených pravidel. Po hodině se začal příběh konečně rozplétat a Kurosawa zasvětil i diváka do tajů velké korupční aféry. A pak již to začal být tradiční Kurosawa, který lapil diváka do svých tenat a až do závěrečných titulků ho odmítl pustit. Škoda jen toho zdlouhavého a velmi komplikovaného začátku. ()
Nech pozerám filmy z akéhokoľvek kúta sveta a z akejkoľvek doby, vždy mi z toho vychádza, že my ľudia sme všade rovnakí (je mi to jasné aj bez filmov). Zápletka Zlého chlapa mi hneď evokovala to, čo čítame každý deň v slovenskej tlači. Korupcia na najvyšších miestach, zamlžovanie faktov, klamstvá, odstraňovanie nepohodlných svedkov, atď.. Čierna v kontraste s ostrým svetlom, postavy vystupujúce z tmy, šero, dusná atmosféra, podrazy, dejové zvraty, presne tak, ako to malo publikum v noirovkách rado a Kurosawa to vedel. Nenechajte sa odradiť tým, že film nie je tak známy, ako jeho ostatné diela, od Kurosawu treba vidieť všetko! ()
Po niekoľkých Kurosawovských filmoch z minulosti prišiel na rad tento z vtedajšej súčasnosti. Nenadchol ma. To, čo som ochotne prehliadal vo filmoch kde sa chodilo v kimonách alebo brnení, mi dosť prekážalo tam, kde tí istí herci chodili v oblekoch. Ak Kurosawovu kriminálku, tak teda Nebo a peklo. Tú od kriminálok nakrútených v tom čase v Európe a Amerike odlišovali iba japonské tváre a japonské reálie. Len škoda, že som ju videl pred mnohými rokmi. ()
Antagonista Iwabuči a protagonista Niši, mi počas dvoch hodín a tridsiatich minút, neustále dokazovali, kto má nad kým akú kontrolu, až to začínalo byť poriadne znepokojivé, keďže sa tým pádom poukazovalo na rozsiahlu korupciu, siahajúcu až do tých najvyšších miestach spoločnosti, ale o tom to určite len nebolo, totižto vedúcu osobnosť hnalo dopredu aj niečo úplne iné, než iba získavať veľké obnosy peňazí na odmenách, čo sa postupom času i pekne vykryštalizovalo... PS: (Treba byť v prvom rade veľmi trpezlivým divákom, ktorému sa potom film za to aj patrične odvďačí, len podotýkam, že každému to automaticky sadnúť nemusí, keďže ide o pomerne dosť náročnejšie ukotvenie pre inteligentnejšie publikum, ktoré bohužiaľ v súčasnosti nejako postupne vymiera, až s príchodom Generácie Z sa už dajako umŕtvilo (pravdaže jestvujú aj niektoré výnimky), a to ani nehovoriac o tom, čo vlastne nastane po Generácii Alfa ? Našťastie ešte spadám do "Ypsilonu" , a tak sa ma toto vymieranie vyslovene netýka. V blízkej budúcnosti sa obávam vysokého poklesu záujmu o klasickú kinematografiu, ktorú čoraz intenzívnejšie nahrádza tá digitálna, v ktorej sa bude zrejme najviac dbať o prehnané vizuálne efekty, ktoré vytlačia samotný scenár, na úkor ktorého sa budú napríklad do popredia tlačiť kostýmoví (ANTI)hrdinovia.) POKRAČOVANIE KOMENTÁRA : V druhej polovici bolo už očividne viac viditeľné, že hlavná postava príliš tlačila na pílu (aj robila konkrétne chyby, či povedzme "kiksy" , čomu je samozrejme na príčine trošku viacej prekombinovanejší scenár, ktorý sa miestami nevedel akosi spratať do kože !), z čoho som musel následne vyvodiť i dôsledky z toho vyplývajúce, to jest, skrátka jedna hviezdička musela kvôli tomu odpadnúť, ale i napriek tomu sa jedná o pozoruhodne spracovaný snímok, ktorý si stopercentne zaslúži nielen moju pozornosť... ()
Nesmírně silný film s nečekaným koncem. Děj má opravdu Shakespearovské proporce, což však zároveň znamená určitou konstruovanost. Úžasná je už tradičně kamera a její práce s šitokoúklým formátem. Celkové vyznění filmu je značně smutné a skeptické. Přitom by si člověk tak moc přál optimističtější konec... Rozhodně stojí za vidění. ()
Už delší dobu se snažím pochopit japonské filmy, respektive mentalitu obyvatel této země, a musím říct, že se mi to daří jen velmi velmi pozvolna. S tímto snímkem jsem bohatší o další japonský folklór, a tím je slepá poslušnost i slepá nenávist, a zdá se, že jsou na tyto, po staletí budované hodnoty, pyšní. Celkově na mě z japonské kinematografie čiší chlad a odcizení, nicméně tomuto snímku musím příčíst k dobru schopnost udržet diváka po celou dobu v napětí, které nekolísá, ale graduje, a rovněž výborný výkon T. Mifuneho i ostatních herců, groteskní výrazy asistenta pana Wady jsem ochotná velkoryse přehlídnout :-) ()
Povojnová chladná a agresívna dráma z vysokých miest japonského biznisu. Všetko sa točí okolo vyšetrovania rozsiahlej korupcie, oveľa väčší priestor však dostáva tajomný muž, ktorý hľadá svoju pomstu. Toshiró Mifune, ako dvorný Kurosawov herec, je diabolsky temný a neúprosný, jeho hamletovsky poňatá postava je excelentná. Skvelý film, vynikajúca kamera a dynamická hudba, tak typická pre 60-te roky. ()
Zlý chlap spí dobře je neutěšený sysifovský pohled na boj s korupcí prohnilými mocnými a kritika úředníků, kterým loajalita k firmě nedovolí vypovídat a raději si vezmou život, čímž jen posílí vliv svých nadřízených. S odstupem půl století se v podstatě nic nezměnilo a Kurosawův nadčasový snímek bude zrcadlem mocným zločincům i za dalších padesát let. Jen ten nejednoznačný závěr se spoustou náznaků, že je možná všechno jinak mi pořád nedá spát, viz spoiler v diskuzi. ()
For ME 86% ()
Je škoda, že u nás, ale i ve světe, je Akira Kurosawa znám především filmy se samurajskou tématikou. Dle momentálního počtu hodnocení (606) na ČSFD je "Zlý chlap spí dobře" řazen prakticky mezi ty nejméně známá (zhlédnutá) díla AK. A je to velká škoda, protože právě díla z poválečného Japonska zvládal světoznámý režisér nejlépe. Film, svým tématem spadající k žánru noir, je výborným vhledem do fungování na trhu etablované firmy, která chce zahladit problamtické stopy. A nejen to, užasný výkon Toširóa Mifuneho a ještě lepší kamera Yuzuru Aizawy tvoří, společně se scénařem, prakticky dokonalou symbiózu, u které se nebudete nudit ani minutu. Intenzivní a napínavé drama, kterému se jen stěží tipuje 151 minut. ()
Téma tohoto skvělého filmu (i když uznávám, že nikoliv Kurosawova nejlepšího) je nanejvýš závažné. Podobně jako Stevensovo Místo na výsluní či Allenovy Zločiny a poklesky se ptá: Existují lidé bez svědomí? Existují lidé, kteří páchají nejhorší představitelné zločiny, a přitom jsou dokonale šťastní a spokojení? Dostojevský a Shakespeare se domnívali, že vědomí viny nakonec člověka dřív nebo později dostihne a zločinec si podvědomě začne přát, aby byl potrestán. Jenže to neplatí zdaleka u každého. Takový Reinhard Heydrich (jako extrémní příklad) byl velice kultivovaný, inteligentní muž, který nade vše miloval svoji rodinu a měl vyvinutý smysl pro čest. Přesto byl masový vrah. A spal dobře. ()
Reklama