Režie:
Fritz LangKamera:
Karl FreundHrají:
Alfred Abel, Gustav Fröhlich, Rudolf Klein-Rogge, Fritz Rasp, Theodor Loos, Erwin Biswanger, Brigitte Helm, Fritz Alberti, Grete Berger, Olly Boeheim (více)Obsahy(2)
Obyvatelé města Metropolis žijí v přísně dvoutřídní společnosti. Nad zemí se odehrává život bohatých a privilegovaných a v podzemí je svět vykořisťovaných dělníků. Joh Fredersen, vládce města, tahá za nitky a ovládá srdce systému města Metropolis. Jeho syn Freder jako jediný z privilegovaných zpochybňuje panující nerovnost a vydává se do dělnického města pomoct andělské Marii. Jeho autoritativní otec se však snaží jakékoliv povstání potlačit a nařizuje vynálezci Rotwangovi, aby vytvořil Mariina robotického dvojníka, který by pomohl dělníky zničit. Monumentální němá klasika Fritze Langa je považována za prototyp dystopických sci-fi filmů, který svým obsahem i vizuálním stylem ovlivnil mnoho dalších děl. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (423)
100% - Na projekci Metropolis s živou hudbou (kytara, cello, elektrika, industriální techno…) jsem byl naprosto hypnotizován. Neskutečná podívaná, kterou lze vnímat jako alegorii na politiku, náboženství, společnost…na všechno. Metropolis je film rozvíjející fantazii, což je asi jeho největší klad, i přes to, že člověk může zůstat u fascinace nad jeho technickým zpracováním. Zde evidentně bralo inspiraci mnoho pozdějších věhlasných filmových tvůrců. Často jsem si říkal „Něco podobného jsem přece viděl tam a tam…“. Metropolis je sice praotec většiny dnešních trikových blockbusterů, ale chová se stále jako jejich velmi zábavný starší sourozenec. ()
V roku 1927 to musel byt jednoznacne revolucny a velmi drahy film, ktory ma este dnes prekvapoval tym, akym zazrakom uz vtedy dokazali natocit futuristicku viziu Metropolisu a nevadilo mi ani to, ze je to nemy film. Herci boli taktiez skveli, hlavne musim pochvalit vykon Brigitte Helm. Zatial sa mi podarila vidiet 115 minutova verzia. Pred 80-timi rokmi by som dal urcite plne hodnotenie, ale dnes mu dam 4 hviezdicky a okrem toho uz aspon konecne viem, z ktoreho filmu boli pouzite zabery vo videoklipe Radio Gaga od skupiny Queen :-) ... 28.04.2009 ___ Alfred Abel - (Joh Fredersen) +++ Gustav Fröhlich - (Freder, syn Joha Fredersena) +++ Brigitte Helm - (Maria) +++ Rudolf Klein-Rogge - (C. A. Rotwang, vynálezca) +++ Theodor Loos - (Josaphat) +++ Erwin Biswanger - (11811) +++ Hudba: Gottfried Huppertz, Abel Korzeniowski, Giorgio Moroder - (1984), Peter Osborne - (1998), Wetfish - (1999), Bernd Schultheis - (2001) +++ ()
Taky jsem jako většina ostatních viděl jen jakousi 118minutovou verzi. A možná proto zatím nedám plné hodnocení. Tenhle film je sice první půlhodinu magický (nevím, jak to popsat, ale napadlo mě slovní spojení "čistý film" - emoce, hudba a mimika, to je vše, co potřebuje opravdu skvělý snímek) ale pak to místy začíná připomínat grotesku a díky tomu byla atmosféra v háji. Jinak doufám, že se někdy dostanu k té "plné" 210 minut trvající verzi, protože něco mi říká, že pak to teprve bude zážitek, jak se patří! 80 %. ()
Původní Star Wars z roku 1977 jsou tak zásadním milníkem, že někteří lidé rovnou dělí dějiny kinematografie na období před a po Star Wars. Není se čemu divit, protože start velkolepé ságy předaleké galaxie byl z mnoha důvodů přelomový a zásadní, neznamená to ovšem, že se hranice kinematografie neposouvaly i předtím. Hned po bratrech Meliésových se ostatně předvedl jiný Francouz, konkrétně Georges Méliès. A nešlo o jediného Evropana, který hranice kinematografie posunul. Mimo filmy Akiry Kurosawy, Flashe Gordona nebo Duny Franka Herberta totiž George Lucase inspirovalo ještě jedno zásadní dílo - Metropolis Fritze Langa z roku 1927. Metropolis je filmem, který astronomicky přeběhl svou dobu. Původní verze je sice možná nevyhnutelně ztracena, film se ovšem mělo povést zachránit alespoň z 95%. Výsledkem přesto zůstává ohromující podívaná, která už je sice možná dnes veřejnou doménou a za pár let oslaví 100 let od svého vydání, přesto rázem neztratí nic na své výjimečnosti. Dystopické sci-fi možná nevzniklo v úplně ideální době a nejen nastupující nacismus způsobil, že se z filmu stal velký propadák, přesto se jedná o jeden z nejzásadnějších filmů němé éry. Miniatury, praktické triky a okázalé kulisy. Výrazná tečka období německého expresionismu, která se nevyhnutelně zapsala do sci-fi žánru a viděl jí každý, kdo to s láskou ke sci-fi myslí zcela upřímně. Lang film natočil dle předlohy své ženy They von Harbou, předpověděl poté vizi budoucnosti z roku 2026. Ambiciózní látka pracující s koncepty fašismu, komunismu i masové produkce, fungující na bázi zdánlivě omezených vypravěčských postupů němého filmu. I po téměř 100 letech se ovšem jedná o jeden z nejvíce perfekcionistických filmů a milníků celé světové kinematografie. ,,Mezi hlavou a rukou musí být srdce.´´ Přiznané poselství filmu, které jde napříč filmem, kde jde vidět motivy o vládnoucí třídě a různých sociálních třídách, bylo by ovšem chybné vnímat Metropolis jako film, který nutně podkuřuje komunistickému poselství, i když se dá vlastně snadno věřit tomu, že musí jít o oblíbený film Olivera Stonea. Metropolis je díky specifické vizuální stránce a faktu, že jde nejen o film, který předběhl svou dobu, filmem, na který by nikdo jen tak šahat neměl. Langova vize budoucnosti čerpá hned z několika uměleckých směrů, zvládá být nejen fascinující, ale také v některých momentech depresivní, představuje z dnešního pohledu ideální základ pro vize budoucnosti. Taková vize, která zvládá být fascinující, vtahující a oku lahodící, zároveň ovšem skrývá svou odvrácenou stranu a snaží se dost možná varovat před více či méně nevyhnutelným vývojem a směřováním lidstva. Metropolis je filmem, kterému je připisováno první použíti Schüfftanova procesu, Metropolis je tak chronologicky po tvorbě Georgese Mélièse dalším zásadním filmem v oblasti vývoje praktických triků. I ona práce s praktickými triky zvládá sama o sobě držet pozornost v případě, kdy se může zdát, že si Lang dává s budováním vyprávění na čas. Přesto se ve finále servíruje silné poselství, které snadno evokuje různé pozdější sci-fi o revoluci a boji proti nespravedlivému režimu. I díky častým obavám ohledně budoucnosti A. I. je navíc Metropolis z dnešního pohledu aktuálním filmem, navíc se tu podává, že vývoj technologií a umělé inteligence nutně neznamená pro lidstvo lepší existenci, spíše přesně naopak. Důkazem za všechny budiž postava Maschinenmensch. Není úplně nutné hned Langa označit za zdánlivě levicově smýšlejícího člověka. Jeho žena Thea von Harbou se sama postarala o adaptovaný scénář své předlohy, společně poté realizovali ambiciózní sci-fi projekt, který již svými ambicemi svou dobu předběhl. Film paradoxně zaujmul Josepha Goebbelse i Adolfa Hitlera, který měl díky Metropolis ihned vyvolat tužbu, aby Lang realizoval nacisticko-propagandistické filmy. Lang se místo toho rozhodl pro emigraci, rozvod se svou ženou a následný přesun do Francie a následně do Hollywoodu. Lang je nejen filmařem, jehož nejzásadnější dílo by v době vydání nedoceněné, ale také umělec s do velké míry tragickým příběhem na zádech. Už samotný zájem Führera o spolupráci s Langem ovšem naznačuje, jak moc velkou dávku emocí zvládalo Metropolis vyvolat už v době svého uvedení. Lang ostatně zvládl předběhnout i hollywoodské trháky, jak už v Hollywoodu tou dobou vznikala produkčně velkolepá a okázalá tvorba. Metropolis ostatně inspiroval nejen George Lucase u Star Wars, ale také sourozence Wachowské u jejich Matrixu nebo podobu Blade Runnera Ridleyho Scotta. Rakouský tvůrce možná byl do velké míry nesnesitelným puntičkářem, jako v případě mnohých perfekcionistů ovšem výsledek dostál označení svého tvůrce. Emoce ostatně skrývá i příběh, kdy Lang opravdu maximálně těžil z možností němého filmu. Klade se tu důraz na soucit a lásku. Sledujeme život povrchové skupiny lidí, která je závislá na existencí těch v podzemí a zdánlivě podřadných. Dělnická třída má dvě možnosti: Cestu vzpoury nebo cestu diplomacie a míru. V jádru filmu tak díky tomu funguje i romantické a zdánlivě zakázané pouto, nakonec také dojde k tomu, že musí rozum, práce a srdce fungovat ve společné symetrii. Metropolis tak není pouze jedna z audiovizuálně vymazlených filmových záležitostí všech dob. Zároveň pracuje s dost možná jedním z nejkomplexnějších nejzásadnějších poselství v historii kinematografie. Je to pořád film starý 97 let a pro některé navždy půjde spíše o film, který mohou obdivovat, ale nikdy si k němu nevybudují nějaké silnější pouto. Zásadnost a důležitost Metropolis ovšem nikdo nikdy zpochybnit nemůže. Nejen díky faktu, že by mnohé sci-fi dost možná bez Metropolis dnes vypadaly úplně jinak a že by C-3PO ve Star Wars neměl svůj ikonický design. Franz Lang by zřejmě komplikovaná osobnost, stav legendy mu už ovšem nikdo nikdy neodpáře.... () (méně) (více)
"Prostředkem mezi hlavou a rukama musí být srdce." ________ Kdo by neznal alespoň název futuristického eposu a jednoho z nejikoničtějších filmů němé éry - 'Metropolis'? Přeci jen jde o dílo, které mělo zdaleka největší impakt na vědeckofantastický žánr, a jež fundamentálně ovlivnilo nejeden popkulturní proud a inspirovalo nejeden kultovní film. Pro většinové publikum jsou nejpravděpodobněji známé scény z legendárního videoklipu k songu Radio Gaga od Queenů, který na 'Metropolis' v kvintesenci symbolicky odkazuje.... Ovšem problém nejčastěji tkví v tom, že ne každý 'Metropolis' reálně viděl - existuje totiž ihned několik oficiálních i neoficiálních verzí snímku, a samotná kompletní kopie originální verze čítající na svou dobu neuvěřitelných 150 minut byla nalezena a restaurována až v roce 2008. Každopádně samotná narativní premisa snímku je velmi jednoduchá, až schematická - děj se odehrává v dystopické budoucnosti ve fiktivním velkoměstě ovládaném vrstvou aristokratů, neboli Vyvolených - a zatímco Vyvolení si užívají radostí života v takzvaných Zahradách věčnosti, hluboko v podzemí se rozkládá město dělníků, kteří obsluhují obří stroje, zajišťující blahobyt 'těm nahoře'. Posléze se rozpoutá kolotoč intrik a melodramat, jenž doprovází všemožné zvraty, a který sebou nese univerzalistickou, ba přímo utopickou myšlenku - kritiku industrializace a kosmopolitního elitářství, která se posléze zvrhne do pacifistický parafráze na tehdejší socialistický tendence (?) - toť otázka. Pakliže ano, režisér Fritz Lang chtěl divákům vzkázat, že ideálem třídního boje není násilná revoluce, ale vzájemná spolupráce (srdce) mezi buržoazií/trhem (hlava) a proletariátem/dělníky (ruce) - ve snímku je tak zároveň intenzivně přítomen motiv legendy o Babylonské věže, rajského místa, kde všichni lidé odlišných kultur žijí mírumilovně pospolu.... Ve výsledným resumé nejde ani moc co vyčítat filmu, kterej je starej nejmíň devadesát let, a který se tak obsesivně vyžívá v megalomanské vizi režiséra Langa - jmenovitě v secesní architektuře která je zosobňena v podobě gigantických kulis a interiérů. Navíc, natočit něco tak velkolepýho, poutavýho a komerčně náročnýho v roce 1926 chce fakt koule. Přesto se téměř stoletý stáří znatelně podepisuje na tom, jak diváci 'Metropolis' mezigeneračně vnímají - nejsnáze je tak může jedině odradit vliv německého expresionismu, jelikož prezentace herců je velice teatrální a klade důraz na až patetický vyjádření emocí - tedy expresi. Kolem a kolem jde ale o povinnou četbu pro všechny cinefily, která si bezpochyby zaslouží status kultu. ()
Galerie (120)
Photo © Universum Film A.G. (UFA)
![Metropolis - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/001/158001901_caf4b6.jpg)
Zajímavosti (82)
- Pro scénu, kde dojde k výbuchu Stroje-Srdce, odmítl Fritz Lang použít umělé panáky a nahradil je skutečnými komparzisty. Ti měli poletovat kouřem a ohněm upevnění za popruh kolem pasu. Jelikož se komparzistům do akce moc nechtělo, přiměl Lang svého asistenta, Gustava Puttschera, aby si postroj před ostatními vyzkoušel a dokázal jim, že na tom nic není. Chvíli jej nechal viset ve vzduchu a komparzistům nezbylo, než scénu natočit dle přání režiséra, navzdory tomu, že při tom skučeli bolestí. (Alfréda)
- Gustav Fröhlich (Freder Fredersen) pracoval před natáčením Metropolisu jako žurnalista. (Alfréda)
- Scéna, ve které jsou dělníci nazí a vstupují do obří tlamy Molocha jakožto symbol jeho všepožíravosti, se natáčela v zimě a na place byla nesmírně chladno. Fritzu Langovi trvalo několik dní, než tuto scénu natočil, a producent Erich Pommer měl obavy, že kvůli mizerným podmínkám na place se komparzisté začnou bouřit. (Alfréda)
Reklama