Režie:
Fritz LangScénář:
Thea von HarbouKamera:
Carl HoffmannHudba:
Gottfried HuppertzHrají:
Theodor Loos, Bernhard Goetzke, Hans Adalbert Schlettow, Rudolf Klein-Rogge, Fritz Alberti, Erwin Biswanger, Margarete Schön, Hans Carl Mueller (více)Obsahy(2)
Kriemhildina pomsta se odehrává v sedmi písních. Aby vykoupila Siegfriedovu smrt, souhlasí s tím, že se provdá za Etzela, krále Hunů. Když mu dá dědice trůnu, jsou pozváni Burgunďané. Hostina však poslouží Kriemhildinu plánu na pomstu: protože král Gunther, jeho bratři a jejich spojenci jsou věrní Hagenu Tronjemu, vypukne boj, na jehož konci zahynou všichni zúčastnění a s nimi i poklad Nibelungů. (Film Europe)
(více)Recenze (15)
Celý děj je věnován Kriemhildině pomstě. Kriemhilda se mění v temnou postavu a o to pozitivněji se náhle jeví lstivý Hagen. Celou polovinu filmu zabírá závěrečná bitva, v níž jsou všichni pobyti. Je to pěkná řežba. Tenhle díl mi přišel o něco slabší než první část. Byla-li síla prvního filmu v působivých prostředích, tak zde jsem si díky sevřenosti děje mnoha neužila. ()
Druhý díl Prstenu Niebelungů, již zcela pragmatický. Krvavá pomsta švarné Krimhildy za úkladnou zradu jejího milce, chrabrého reka Siegfrieda. Velice krvavá, i když to černobíle tolik nevynikne:-))) ()
Dovršení zkázy rodu Nibelungů - nejdříve v srdcích, poté na bojišti. Otec zabije syna, příbuzný příbuzného... protože germánská věrnost je nezdolná a nenávist věčná. Ale nejen mezi nimi propukne zmar, pohled na kdysi mocného Atillu, jak zhroucený sedí na svém trůně, v náručí mrtvolu syna, je nezapomenutelný. Výprava je podobně velkolepá jako v Siegfridovi, našlo se tu pro ni ale ještě větší využití - úžasné kostýmy, masky a výborně zrežírované davové scény. Přibylo více akce a naopak stereotyp, jenž mi znechutil druhou polovinu Siegfrida, už doznívá pouze v úvodní půlhodině. Takhle nějak jsem si Nibelungy představoval - epické, vizuálně fascinující, temné. Silné ****. ()
Krimhildina pomsta je neprekvapivo o tom, ako sa chce niekto pomstiť za smrť blízkeho človeka jeho vrahovi. O tom, že ak táto nenávisť mu prerastie cez hlavu, je zrazu zle. Bohužiaľ ale o ničom inom tento film na rozdiel od dejovo bohatšieho prvého filmu nie je. A tak stopáž výrazne predlžujú dlhé zábery, ktoré majú vyvolávať určitú emóciu, avšak po čase skôr nudia. Výpravná bitka prichádza až na záver, dovtedy stále dokola počúvame Krimhildu, že sa chce pomstiť. Chápem, že som ovplyvnený rôznymi revenge klišé, ktoré vznikli dávno po Nibelungoch, avšak nič s tým neurobím. Výprava znova parádna, osová súmernosť rovnako precízna, ako v prvom dieli. Mám pocit, že ak by Lang trochu viac popremýšľal v strižni, mohol vzniknúť geniálny a hlavne dejovo svižný film nemeckého expresiomizmu. Mabuseovi rozdelenie do dvoch dielov svedčalo viac. Ale aj tak spokojnosť. 70%. ()
Druhá časť - aj keď ja to celé beriem ako jeden film ( pozeral som to na jeden, bez nejakej tej minútky, 5 hodinový záťah ) - spektakulárnej fresky. Tentokrát sa dej zameriava na Siegfriedovu vdovu, ktorá bola v predchádzajúcom príbehu len čosi viac ako vedľajšia postava. Kujú sa pikle a chystá sa pomsta. Záverečný boj je fakt úchvatný, vlastne celý film je mimoriadne okázalým dielom. Odporúčam pozrieť obe časti naraz = mimoriadny filmový zážitok. ()
O druhém dílu Langova hrdinského eposu se dají říct ta samá pozitiva i negativa jako o tom prvním. Dalším kladem je celková větší temnost a brutálnost a naopak zápory úbytek fantasy prvků, ještě větší délka než u jedničky a bohužel také větší nuda. Proto dávám tentokrát jenom tři*. ()
Nibelungovia - kolos nemej, monumentálnej, nemeckej expresionistickej školy sa po do dobrodružne ladenej prvej časti s prvkami nefalšovanej romantiky preniesol v monštruóznu odvetu výšin trójskej vojny. Po smrti Siegfriedova sa ťažisko individuálneho boja jedného poloboha proti mytologickým nástrahám dostal k súpereniu dvoch táborov s ukážkovými davovými scénami, fantastickými choreografiami a zábermi-protizábermi v rôznych uhloch. Výborne dynamické, testosterónom nabité a mimoriadne svižné, za čo by sa ani taký Ejzenštejn nemusel hanbiť. Rovnako potešia prelínačky a krížový strih a ich umné zapracovanie, čiže aj napriek jednoznačnej zápletke nepríde k stereotypu. ()
To samé co první díl, hodně náročný film, náročný v tom smyslu že divák musí skutečně hodně ubrat v očekávání a naladit se na vlnu nekonečných dlouhých prázdných záběrů které vedou od ničeho k ničemu. Pokud se ale dostane do toho stavu zjistí že film to až zase tak špatný není. Trvalo mi tři dny než jsem se donutil se do toho opravdu po hlavě vrhnout, a to snesu myslím si hodně. V souvislosti s tímto nemůžu film příliš doporučit komerčnímu divákovi, těžko ho dokouká. 55%. ()
Přiznám se, že mezi prvním (143 min.) a tímto (147 min.) dílem jsem šel vyvenčit psa. Ale vzhledem k tomu, že jde o německou dogu, tak ten "germánský duch" byl stále přítomen. Plné hodnocení dát tentokrát nemůžu, protože v první půlce se nedělo (téměř) nic (jedinou akcí byla divoká jízda Hunů za Attilovým novorozeným synkem) a film se mi vlekl. Ovšem potom vypuklo to pravé inferno, Kriemhilda regulérně zešílela ("V mém srdci nikdy nebylo víc lásky než teď!") a z rytířů od Rýna se rázem stala parta jeden druhému oddaných sympaťáků. ()
Druhý díl Nibelungů má ještě velkolepější výpravu než první, režie stejně úžasná, bitevní scény zvládnuty na výbornou, herecké výkony na svou dobu nadprůměr. Verze s hudebním doprovodem Bottfrieda Rupperta je i přes svou délku (téměř 2 a půl hodiny) perfektní a nenudí. Celkově na stejné úrovni jako první díl (Siegfried) - 5*. ()
První fantasy velkofilm vůbec.Langův film na motivy staroněmecké Písně o Niebelunzích zachovává vynikajícím způsobem poetiku předlohy a zdařile ji kombinuje se stylem expresionistické kinematografie. Naštěstí se mi to podařilo sehnat s anglickými titulky, jejichž kouzelný patos (i to patří k expresionismu - vyjádřen je např. lesk brnění, ale ne jeho přesný tvar a podoba). Dnes naneštěstí podobné výrazové prvky patří spíše k pohádkám, ale ve své době to byl fantasy epos na neuvěřitelné úrovni. K nevýhodám patří především příliš velká kulisovost, theatrální herecké výkony a příliš malá monumentalita. V životě bych neřekl, že to můžu říct o Langově filmu, ale je zkrátka příliš komorní. Davové scény se nekonají, dokonce i nádvoří, které by mělo být plné lidí, je poloprázdné. Člověku s fantasií to ale nevadí. Navíc to má úžasnou hudbu. ()
Nemuzu si pomoct, ale jakkoliv se na tenhle film koukam s tim, ze byl natoceny roku 1924, tak je mi to porad malo na to, abych mu dal vic hvezdicek. Herecke vykony jsou sice skvele, vyprava je taky fajn, ale pribehove to pusobi spis zmatene (kdybych Nibelungy necetl, asi bych na to koukal jako tele zjara), Hunove jsou zobrazeni jako jeskynni muzi, naproti tomu Germani napadne pripominaji Vikingy... proste celkove jsem z toho mel dojem spis nepovedene grotesky a ta tu mezi zanry (Drama / Dobrodruzny / Fantasy) bohuzel chybi... :-/ PS: Pul hvezdicky navic bych dal mozna za zpracovani draka! Ten byl perfektni. Jenom scenu s vytekajicim dracim okem si mozna mohli odpustit... ()
Až příště narazíte na záběry lidí na youtube, co se natáčejí při sledování Hry o trůny a vykřikují, jak nic takového ještě neviděli, nebo až si zase budete pouštět maraton Pána Prstenů, vězte, že ani na jednom není nic objevného a všechno už jednou bylo. Například v případě Langovy Kriemhildiny pomsty. Film je to pochopitelně - vzhledem k době svého vzniku - notně rasistický a notně proárijský, ale také velmi poutavý a okouzlující. Zpracovává starý germánský epos o Nibelunzích a ve své druhé části se soustředí na kontroverzní postavu Kriemhildy, ženy to sžírané touhou po pomstě smrti německého protosuperhrdiny Siegfrieda. ()
Kriemhildina pomsta je pravým opakem pohádkovosti prvního dílu. Tady nejsou žádná kouzla, ale pouze lidská nenávist a boj mezi závazky, sliby a povinnostmi. Hodně to připomíná Hamleta a Kriemhilda je vpravdě dokonalým ztělesněním pomsty za vraždu manžela. Celý film má pouze jedinou myšlenku a za tou si jde zpříma, bez ohledu na postavy okolo. Díky tomu se k obrazové dokonalosti přidávají i skvělé herecké výkony a skvělá závěrečná řežba, ()
Tak konečně jsem se prokousala nakonec dalšího zpracování mé oblíbené Nibelungenlied a musím říct že to bylo to nejepičtější. Hunové byli opravdu hunovití, řežba na konci fakt dobrá a na tu dobu i efekty super (Fafnir mě úplně dostal). Kriemhilda hraje pěkně (i přes to, že má celou dobu stejnej výraz, kromě té scény jak se dívá na hořící síň a poslouchá Volkera, ale v ní to vynahradí za zbytek filmu) a nejlepší moment je když z oblaku kouře vyjde Hagen. A ještě je tu epická hudba. Jenom si prostě říkám: chudák Rüdiger. ()
Reklama