Zkáza Dejvického divadla
Režie:
Miroslav KrobotKamera:
Jan ŠusterHudba:
Vladimír FranzHrají:
Martin Myšička, Ivan Trojan, Václav Neužil ml., Klára Melíšková, Hynek Čermák, Simona Babčáková, Jana Holcová, Jaroslav Plesl, Veronika Khek Kubařová, Miroslav Krobot, Lenka Krobotová (více)Obsahy(1)
Japonský výrobce luxusního nádobí Hideiyaki Yashida nepřijel do Dejvického divadla s prázdnou. Pro všechny herce Dejvického divadla přivezl luxusní nádobí, za které mu ani nestihli poděkovat. Herci Trojan a Myšička přemýšlejí o tom, že by nádobí, kterého jim Japonci zanechali celou dodávku, mohli zpeněžit. Navrhují bývalému uměleckému šéfovi Miroslavu Krobotovi, který chodí před divadlo na lavičku krmit ptáky, aby napsal a zrežíroval komponovaný pořad s tematikou hrnců, které by po představení mohli prodávat divákům. Krobot k překvapení všech souhlasí a začne chystat hru Divotvorné hrnce. Premiéra se má odehrát v Hodoníně, co nejdále z dohledu pražských divadelních kritiků. Cena jedné sady hrnců je určena na příjemných 57 tisíc, takže když se budou herci snažit, může být divadlo zachráněno. Sál hodonínského divadla se zaplňuje a publikum, podle očekávání, tvoří především důchodci. Každý příchozí dostává u vchodu skleničku sektu. Sál je pečlivě zamknut, aby nikdo nemohl odejít, aby po představení mohli herci divákům, za pomoci praktik tzv. šmejdů, nabízet předražené hrnce. Opustit sál se nepodaří ani prarodičům Václava Neužila, budou nuceni si předražené nádobí koupit i oni nebo se Vaškovi podaří je zachránit? Celkově se dá zájezd do Hodonína zhodnotit jako finančně velmi úspěšná akce. V tom se ale ve foyer hodonínského kulturního domu nečekaně objeví redaktorka Květoňová z Českého rozhlasu s mikrofonem v ruce a nadšeně míří za zaskočeným Myšičkou. Jaká bude dohra Myšičkova smělého plánu s hrnci se v tuto chvíli ještě neví. (Česká televize)
(více)Recenze (32)
Příliš realistické, než aby mě to nějak zvlášť pobavilo. Herců z Dejvického se to až tak netýká, ale místo hrnců se zdánlivě neblahá finanční situace (spíše jednotlivců, nikoliv institucí) řeší Ordinacemi, Modrými kódy, Kameňáky, Přístavy...a filmy, které nemají hlavu patu. Tenhle úpadek přitom nemá na svědomí nouze, rozhodně ne nouze finanční. Má ho na svědomí mamon a chamtivost. Jestli by herci začínající každodenní maraton ve čtyři ráno Ulicí, stíhající divadla, dabingy, rozhlasy, filmy, moderace, reklamy... prodávali hrnce? Jasně že jo, málokdo je tak potřebnej jako právě příslušníci tohoto cechu. Takže co na tom dnes mělo být tak úžasně vtipnýho? ()
Jednoznačně nejlepší díl seriálu. Geniální parodie na všechny možné šmejdské praktiky a představení. Tohle mělo prostě všechno, Evu a Vaška, výbornou volavku, naivní důchodce... Hrnce za víc jak padesát litrů, no neberte to :) A jako bonus si Čermák ještě užije s nadějnou budoucí studentkou DAMU, no neberte to :) ()
Ještě tedy nevíme, jakou zkázu naservíruje samotný závěr, ale máme tady prozatímní stříbrnou medaili za zatím topovým AIDSem. Šmejdská zápletka by si zasloužila metál….vše vypointováno jako z příručky „Jak se dostat seniorům na kobylku“. O hercích si myslím už nemá cenu pořád dokola diskutovat….ti zklamat ani neumí….opět drobný prostor pro originální Krobotovo neherectví. Dejvice opět zabily. PS: Ta potenciální hérečka s úchylkou na Hynka Čermáka byla taky čtyřhvězdičková. ()
Zajímalo by mě, kam až jsou herci pro peníze ochotní zajít. Vlastně radši ne. Ono to nevyplývá jen z toho, co herci hrají v divadle v tomhle seriálu, ale i co hrají v seriálu. Dost filozofování. Vadí mi, že se tu neřeší nic jiného než, však víte. Ale pokud to tak doopravdy chodí? Pak musím pochválit nápad. Skvělý, šílený a originální. Herecké výkony se mi taktéž zamlouvaly a jen scénář částmi vázl. Asi jsem příliš nevinná duše a čekala bych inteligentnější humor. ()
Opět zajímavý díl. Určitě to není ztracený čas. Ale humor? Přestávám věřit, že humor byl záměrem tvůrců… Tnout do černého jádra namátkou nahozeného, ale vždy ostrého problému a pak si utahovat z těch, kdo se tomu ještě smějí – karikatura diváka, nikoli herce – takto záměr vnímám já. Rozhodně jsem si na komentářích ověřila, že se Dejvické divadlo stalo maskotem, jehož kvality není potřeba chápat, nedej bože je nějak svébytně a samostatně interpretovat. a přestávají tak být důležité. Značkou, kterou je vhodné mít v oblibě, protože jen obliba sama divákovi přiřazuje určitý sociální status. Něco jako Nike (jakkoli je synonynem čínského póvlu, jeho nositelé si to nemyslí). Jen doufám, že této skupině svých masových diváků Dejvické nepřizpůsobí ani tak svůj herecký um, což možné dost dobře není, ale spíše repertoir. Jako se tomu už částečně děje. Blbost jde s dobou a my s ní? ()
Galerie (16)
Zajímavosti (1)
- Klára Melíšková a Václav Neužil ml. zpívají píseň „Bílá Orchidej“ od Evy a Vaška. (Duoscop)
Reklama