Režie:
Ang LeeScénář:
Emma ThompsonKamera:
Michael CoulterHudba:
Patrick DoyleHrají:
Emma Thompson, Alan Rickman, Kate Winslet, Hugh Grant, James Fleet, Harriet Walter, Gemma Jones, Elizabeth Spriggs, Robert Hardy, Greg Wise, Imelda Staunton (více)VOD (5)
Obsahy(1)
Anglie Jane Austenové, Anglie konce 18. století, Anglie se svými tradicemi, společenskými třídami a neporušitelnými pravidly. Dívky z dobrých rodin měly před sebou jasně narýsovanou budoucnost: dobře se vdát a být svým manželům tichou a věrnou oporou. Pokud ovšem to dobré jméno bylo jejich jediným majetkem, jediným věnem, nebyla ta budoucnost ani zdaleka tak jistá a přímočará. Což mají brzy poznat i Elinor i Marianna, které musí – i se svou matkou a nejmladší Margaret – po otcově smrti opustit rodinné sídlo, jež podle zákona připadne prvorozenému synovi z prvního manželství. Elinor a Marianna se od sebe liší tak, jak se vůbec dvě dcery jedné matky lišit mohou. Rozumové, společenské a disciplinované Elinor schází vášnivá citovost, mladší Marianna má naopak dost upřímných citů, ale nedokáže se ubránit prudkým výlevům vášní. Obě však musí dozrát, obě musí pro svůj další život najít rovnováhu mezi rozumem a citem… Román Jane Austenové "Elinor a Marianne" byl (v první osobě a v dopisech) napsán v r. 1795 poté, co se Austenová zamilovala do Thomase Lefroye, irského právníka, který byl v rodině na návštěvě. (Vztah – jak typické pro tehdejší dobu! – přerušili rodiče, protože živobytí mladého muže záviselo na dobré vůli příbuzných). Později jej autorka přepracovala na vyprávění ve třetí osobě a s dialogy, publikován byl ale až v r. 1811 pod názvem "Rozum a cit". Scénář je autorským debutem herečky Emmy Thompsonové, která za něj získala Oscara, Zlatý glóbus i Cenu newyorských a losangelských filmových kritiků. Režie byla svěřenu tchajwanskému režisérovi Ang Leeovi, který za film získal Zlatého medvěda na Berlínském filmovém festivalu. Kromě toho získal film i jednotliví jeho tvůrci řadu dalších mezinárodních ocenění. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (411)
Poznal to v té či oné míře prakticky každý - film má skvělé kritiky, festivalová uznání, nadšené komentáře fanoušků - a když ho konečně shlédnete, máte pocit, že jste obětí spiknutí a že to ostatní nemůžou myslet vážně. Nejsem sice typickým fanouškem romantických snímků, ale řadu z nich si přesto dokážu vychutnat. Rozum a cit k nim ale rozhodně řadit nemůžu. Problém není v hereckém obsazení, výkonech herců nebo v režijním pojetí a výpravě - ty jsou naopak vesměs vysoce profesionální. Problém je v samotné literární předloze. Přirovnávat tvorbu Jane Austenové k harlekýnkám je příliš laciné, její tvorba má přece jen vyšší ambice a výrazně lepší literární styl, nicméně její román je červená knihovna jako vyšitá, se vším negativním, co se na tenhle žánr váže. Dají se tam lehce vystopovat všechny používané typy, zápletky i nezbytný a lehce předvídatelný happyend. To všechno by se dalo ještě odpustit, kdyby autorka používala živý jazyk a své postavy zlidštila. Možná je problém zejména v kvalitě překladu a originál je přirozenější, ale z dialogů čišela umělost a šroubovanost, jaká se často nevidí, a postavy se blížily spíše svým karikaturám, takže jsem se ve chvílích horoucího vyznání kousal do rtů, abych smíchem neshodil dojemnost scény. Takhle se možná, ba pravděpodobně, lidé chovali na společenských dýcháncích a oficiálních příležitostech, ale v soukromí ani náhodou. Je to strašně nevěrohodné - celé to používání důsledně spisovného jazyka, velkých slov a myšlenek. Celkový dojem: 35 % za kostýmní velkolepě nasnímanou a zahranou nudu. ()
Môj najoblúbenejší film žánru, ako to povedať, historických filmov z anglického vidieka 19. storočia? Najáčkovejšie obsadenie, aké si Lee mohol želať, ešte v období, keď Grantov priblblý nesmelý výraz bol neotrepaný. Scenár nejde po vyšlapaných cestičkách, ťažko by som na začiatku odhadol, ako to skončí. Lee je chameleón a v každom žánri patrí k špičke. Sviežejšie ako A Room with a View. ()
Bohužel jsem přehlédl rating filmu: "For women only." Rozum mi v průběhu filmu umřel a cit se vůbec neprobudil, takže jsem se tvářil jako Hugh Laurie, když držel mimino. Sledovat film o slepicích, středobodem jejichž vesmíru jsou kohouti, bylo na mé nervy poněkud přespříliš. Ang Lee v mém nerozumném a cituprostém nitru přivedl k životu sarkastického cynika, jehož ústní koutky se zvedaly při každé cituplné a rozumu prosté scéně. Při pohledu na ženy v tomto filmu bych se nedivil ani náhlým změnám sexuální orientace u všech zúčastněných pánů. Ne, tohle mi opravdu nesedlo...teda krom trefných poznámek Hugh Laurieho. ()
Přeceňovaná nuda. Ano, je to krásně natočené, plejáda výborných herců je téměř neuvěřitelná (zvláště v dnešni době fenoménu Harryho Pottera – najdeme zde profesorky Umbridgeovou a Trelawneyovou, profesora Snapea a dokonce i Korneliuse Popletala :-) ), ale přesto jsem se pořád dívala na hodinky a nekonečné dialogy o ničem mi lezly na nervy. Prostě asi nejsem fanoušek puritánské viktoriánské Anglie. Nebo jsem na podobné záležitosti až moc cynická, taky možné vysvětlení :-) ()
No, srovnávat nemůžu, protože jako obvykle knižní verzi neznám :-) Hned od začátku jsem měl strach, jestli se na mě nepovalí kopec patosu od začátku až do konce (produkce USA/VB nedělá dohromady dobrotu); leč s patosem jsem se setkal až k úplnému konci. Ano, takových filmů o vztazích v 19. století nejen v Anglii tu je spoustu (1 příklad za všechny buď Jana Eyrová, kterou jsem zhlédl nedávno). Ale film nebyl až zas tak přeslazený, příběh zajímavý i na svou nepříliš optimální délku, místy tu byl i humor. Hereckých hvězd tu bylo spustu; zaujala mě rozhodně Emma Thompsonová, která se nakonec spravedlivě dočkala svého štěstí (přece jenom být vrbou a ještě neustále něco řešit za jiné není žádná slast), dále Hugh Laurie, který oplýval krásným cynismem, ale jak došlo na vážné věci, ukázal se jako muž činu a nakonec Alan Rickman, který ač neustále odmítán, se nakonec dočkal svojí vytoužené. Věřím, že si film najde příznivce, kteří ho podarují plným počtem, z mého pohledu to vidím na 4*. ()
Galerie (74)
Zajímavosti (75)
- Hugh Grant označil scenár za lepší ako knihu: "Vždy som bol k samotnej Jane Austen "filištínsky" a myslím si, že Emmin scenár je oveľa lepší ako kniha a oveľa zábavnejší." (Arsenal83)
- Dvanásťročná Emilie François v role Margaret Dashwoodovej bola jednou z posledných osôb obsadených vo filme, pričom nemala vôbec žiadne herecké skúsenosti. Emma Thompson ju ale chválila: „Emilie má prirodzenú rýchlu inteligenciu, ktorá informuje o každom pohybe – vytvára v nás všetkých spontánnosť už len tým, že je tam.“ (Arsenal83)
- Keďže film ešte nemal dokončenú hudbu, tak v prvých traileroch k filmu sa používal soundtracku k filmu Malé ženy (1994). Stalo sa to už aj predtým, keď v upútavke na Myslite na Henryho (1991) bola použitá partitúra z filmu Cena za nežnosť (1983). (Arsenal83)
Reklama