Režie:
Jiří StrachScénář:
Marek EpsteinKamera:
Martin ŠecHudba:
Miloš BokHrají:
Jiří Mádl, Eliška Jansová, Ivan Trojan, Bolek Polívka, Jan Vondráček, Marek Taclík, Jaroslav Plesl, Pavel Liška, Martin Myšička, Petra Polnišová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Sňatek princezny Verunky (Eliška Jansová) má zachránit království zchudlé kvůli bláznivým nápadům svého panovníka (Boleslav Polívka). A nápadníků má hned několik! Básník Alexandr Alexandrovič (Martin Myšička), ze kterého by i Puškin bledl závistí, dvouhlavý baron, vojevůdce a hudební skladatel v jednom Wajsman (Jaroslav Plesl), tajemný Markýz (Pavel Liška), vládnoucí kouzlem své matky, panovnice smrti Morany a podivínský vynálezce sir Klevr (Marek Taclík). Může být Ondra (Jiří Mádl), kluk toužící po tom stát se plavcem na divoké vodě, jejich důstojným soupeřem? (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (361)
Pohádka s kvalitním hereckým obsazením, ale jinak natolik průměrná, že si její děj zřejmě za rok vůbec nevybavím. Jiří Strach je kvalitní režisér, ale Marek Epstein až na několik scén napsal zcela průměrný scénář. A to pak ani sebelepší režisér a sebelepší herec hodnocení nevyhoupne k plnému počtu hvězd. Nicméně velice zde potěšil krom Ivana Trojana (jako vždy excelentní) i Pavel Liška, jemuž role záporáka padla přímo na tělo, což je po rolích blbečků příjemná změna. Takže průměrná pohádka s kvalitním obsazením. Nic jiného od toho nečekejte. Buďme ale rádi alespoň za to. 65% ()
Svatojánský věneček mě nasral už v létě, když jsem se chtěl vydat na výlet do Uherčic a zámek byl celý léto zavřenej kvůli natáčení. S povděkem ale kvituju výběr téhle málo známé památky. Jestli měla tristní podoba uherčického zámku korespondovat s podobou krále, smysl to dává, ale uvědomil jsem si, že v posledních letech v pohádkách král jen výjimečně bývá autoritou. Většinou ale za A) vypadá jako dement nebo se za B) chová jako dement, v případě Bolka Polívky platí A i B. Zajímavým překvapením tu je Pavel Liška, který sice hraje jako vždycky, přesto v rámci celku působí démonicky. Excelentní Jaroslav Plesl v nevšední dvojroli. Sympaticky funkční dvojice Mádl-Jansová. Má to ovšem docela složitej děj, dost historicko-politických odkazů a lingvistických vtípků zabíhajících do ruštiny a italštiny, takže pro děti je to podle mě prakticky nepoužitelný. Ale mně se to líbilo. Dávám tři z pěti. Čtvrtou přihazuju za Uherčice, kde se příští léto doufám nebude nic točit. ()
Princezna ovládající derivace a integrály, Dejvické divadlo s mezinárodními přízvuky a ani král Jára Cimrman nevytrhnou tenhle pohádkový průser. Strach si měl nejprve ujasnit, co to chce vlastně točit. Tenhle žánrový patvar rozhodně není pro děti a i dospělí by k němu měli přistupovat s obezřetností. Nachází se zde totiž ten nejtragičtější záporák za poslední léta. ()
To se takhle Čech, Rus, Němec, Anglán a Talián vsadí, jestli z ničeho udělají něco. Ačkoli každý s duchem zušlechtěným tuzemsky tradičním způsobem, přece je trumfne nešlechtěný Sparrow Diblík, pardon - zakomplexovaný markýz de Sádek. Řeku všem však nakonec vyfoukne Plaváček. Nápad nebyl vůbec špatný, jen to nemělo pořádný proud, aby nás to uneslo. Matematický vzorec příběhu byl také poměrně jednoduchý, ač moje matem. schopnosti jsou neschopné a při slovu aritmetika sluch úpí. Chemické reakce mezi oběma hlavními hrdiny nakonec vyústila v početí nového reprodukčního materiálu, nicméně na uvěřitelnosti tohoto biologického procesu chtělo ještě krapítek zapracovat (mám pocit, že se princezny zamilovávají jaksi snadno). I Jirka Mádl hrál tak nějak po svém, jakoby jen odběhl z natáčení Rafťáků na Voráky. Ale jako divák jsem se několikrát opravdu zasmál. A v několika momentech se zablýskla filmařina jako od anděla Páně. PS: Ten renesanční zámek, z jehož omítek na nás zuby cedí všudypřítomné pekování, by potřeboval renovaci (krom vyvdání princezny bych se obrátil na příslušný dotační program z EU:), aby ho nepostihlo NPÚ ("náhlé památkové úmrtí"). ()
Chápu, že někomu vadí Jirka Mádl s tím jeho vošoustím ksichtem (Sorry, Jiří, jinak se to prostě nazvat nedá). Chápu, že někomu vadí Boleček, co hraje už jen tak na čtvrt svýho alkoholem nasáklýho zadku a jakoby se neustále rozhlížel, jestli už mu nesou honorář. Chápu, že někomu vadí Epstein, kterej snad v životě nenapsal dobrej scénář. Já mám ale pocit, že se Svatojánskej věnec tak nějak divně poved. Bavila mě derivující princezna, bavili mě tři potrhlí nápadníci (obzvlášť schizofrenik, co byl z jedný strany Burianův polní maršálek a z druhý strany Karel Gott), bavil mě Vondráčkův pocitvej komoří ... I ten Liška, kterej byl tentokrát trochu mimo svůj typecast koktajícího pablba. Hovadina s morem na konci se sice vůbec nehodila do jinak veselý a bezstarostný pohádky, ale jak říkám: Vánoce mi nezkazíte! ()
Galerie (214)
Zajímavosti (8)
- Natáčelo se na moravském zámku Uherčice a na Rabštejně nad Střelou. Natáčelo se také na řece Nežárce kousek od Veselí nad Lužnicí. Mezi filmové lokace patřily i vodopády Černá Desná, Křemže a Vlkov (mlýn Krkavec). (SimpanzJi)
- Eliška Jansová (princezna Verunka) se svěřila, že nejnáročnější pro ni byla scéna, kdy se na slavnostní hostině sešla téměř celá herecká sestava. Při citově vypjatém momentu nemohla zastavit výbuchy smíchu. Dokonce musela být vyhlášena přestávka, během které ji zkušenější kolegové radili, jak salvy smíchu ovládnout. Scénu se nakonec podařilo natočit. (SONY_)
- Herci trávili před nástupem na plac 1,5 hodiny v maskérně. Nejnáročnější přípravy vyžadovala postava barona Wajsmana (Jaroslav Plesl), která představuje dvě osoby v jednom těle. (SONY_)
Reklama