VOD (1)
Série(6) / Epizody(65)
Obsahy(2)
Pár desítek let po turnaji, který jim změnil život, na sebe znova narazí soupeři Johnny a Daniel. (Netflix)
Videa (10)
Recenze (220)
Ja osobne som o niečo viac preferoval Cobru Kai v jej začiatkoch, kedy sa poberala viac komickým štýlom a neriešila dejové linky milión postáv. 3. a 4. séria podľa mňa v istých momentoch trpí práve na príliš veľa prepletených dejových línií charakterov, pričom niektoré dostávajú zbytočne veľa priestoru a iné sú zasa ponechané v pozadí. Celkovo je to ale veľmi štýlová a príjemná zábavka bez ohľadu či ste fanúšikom Karate Kida, alebo ako ja - nie. Osobne si myslím, že Cobre pomaly dochádza šťava a verím tomu, že v priebehu 1 až 2 sérií bude seriál ukončený, pretože by bola veľká ak by to autori naťahovali, keď sme podarilo stvoriť niečo tak unikátne a príjemné. Určite odporúčam, je to skvelá nenáročná podívaná. ()
Jsem teprve na zacatku, ale ten hype okolo nelhal: nenapada me moc moznosti, jak jinak a lip dneska dustojne, ale pritom zabavne navazat na celou serii filmu Karate Kid a soucasne zachovat jeji originalni poetiku, vcetne tech roztomilych klise. Tady jste hned jako doma, at uz jste teenager (otestovano na vlastnich detech, ktere se samy pridaly ke sledovani, reagovaly otazkama a na chvili odlozily mobily), nebo rodic - boomer, u kteryho se nostalgie a vzpominky misi s pochopenim pro soucasne osudy i myslenkovy pochody hlavnich hrdinu - ty jsou sice ukazany polopate, ale s ironii, jez odkazuje uplne presne na neuralgicky body nejen samotnyho Karate Kid, nybrz cele spolecne generacni zkusenosti konce 80. a zacatku 90. let. ()
Původní filmy znám, ale pamatuju si je jen matně, proto jsou občasné flashbacky vážně super na připomenutí. Jako nejlepší tvůrčí tah celého seriálu beru udělat ze záporáka prvního dílu prakticky hlavní postavu, zvlášť když Žabka takhle herecky válí. Nostalgická nota hraje sama a staré spory jsou stále živé. Přestože se seriál občas nachází svými změnami stran a zvraty spíše na půdě telenovel, dokáže z nich kvalitně vyBruceLeet. Studenti jsou fajn a tvůrci si s našemi sympatiemi k nim moc hezky hrají. Karate hraje (samozřejmě) velkou roli, je ho zde hodně a choreografie baví. Oceňuju zvyšování kvality v průběhu sérií. Seriálu jsem se bůhví proč 4 roky vyhýbal, následně jsem všech 5 sérií zvládl za 6 dní a to jsem nekoukal jen na ně! Osmdesátky jsou furt v kurzu. ()
Cobra Kai je vlastně docela depresivní podívanou plnou krize středního věku a pubertálních bolístek. Scenáristé si ovšem vždy dokáží ve správný čas najít cestu i humoru, jenž dá hrdinům i divákům naději v lepší zítřky svou nadsázkou a uvědomělým pomrkáváním na fanoušky originálu, kteří nikdy nezískají pocit, že jim tvůrčí tým šlape na milovanou hračku. Cobra Kai se naopak nebojí přiznat své kořeny, s lehkostí za nimi udělat nostalgickou tlustou čáru a sebevědomě vykročit k novým konfliktům a dějovým zápletkám, které se po vzoru hesla „udeř první, udeř tvrdě, bez slitování“ nebojí s postavami zacházet nečekaně i krutě, aniž by se zprotivily samotným postavám a jejich odkazu. ()
It's not lame ass karate. It's Cobra Kai! Hlava nebere, jak to může být vůbec dobré; natož TAK dobré. Vždyť je to nikým nechtěné vizuálně laciné pokračování (točené pro Youtube a vycházející z oblíbené fanouškovské konspirační teorie o původním filmu) guilty pleasure kultu specifického pro jednu generaci v podobě "středoškolské soap opery s karate kopy a osmdesátkovou nostalgií". Navíc v hlavních rolích s těmi, kteří ani tehdy žádnými hereckými kvalitami (natož charismatem) neoplývali a, buďme upřímní, dnes už po nich ani pes neštěkl. Světe div se, nejen že je to dobré, je to přímo vynikající. A začíná to u toho, že ti dva dorostli v herce. Především pak ze Zabky, který uhraje i nejsložitější emoce čistě očima a charisma z něj prýští. Stejně jako Stranger Things nejsou dobré "jenom kvůli nostalgii po osmdesátkách", ale především samy o sobě, kde nostalgie je třešnička na dortu, která by to sama o sobě nespasila, tak ani Cobra Kai není dobrá díky nasazeným nekritickým fanouškovským brýlím, skrze nostalgický opar či v guilty pleasure rovině "na to, že to vychází z Karate Kida, tak to vlastně není zlé". Ano, veškeré ty aspekty (vykoupení, nostalgie, nalajnovaný syžet soubojových filmů, zaláskované strasti dospívání à la 90210, depresivní krize středního věku, chybějící otcovské vzory) celkové kvality podporují, ale není to dobré kvůli nim, ale i díky nim. Zdaleka nejlepší na tom jsou však postavy a práce s nimi. U jedné každé se pracuje s motivacemi, u každé je jasné, z čeho její činy vychází (jakkoli s nimi třeba nelze souhlasit) a aspekt "cesta do pekel je dlážděna dobrými úmysly", který podvratně smazává hrany z žánrově tradičního klaďas/záporák/(ne)sympaťák, je tu využíván nejlépe široko daleko. Všichni chybují, ztrácejí nervy, ale zároveň se snaží "být lepší". Což je nejlépe vidět na jin-jang dualitě a tenzi ústředního kvarteta. Výsledkem je, že postavy nejsou divákovi ukradené a díky tomu to funguje ve vážných momentech, v emočně vypjatých, ale i v častých komediálních. Tedy v rovinách, o kterých se původní sérii (ani většině seriálů) ani nesnilo. Druhá řada je uprostřed poněkud přešlapující na místě již vyřčeného, jinak stále výtečná, především díky postavám. Jakkoli už je to trochu béčko, tak uvědomělé a záměrné; speciálně pak finální hromadná bitka. Třetí řada má ke své škodě až příliš z prstu vycucaných přes koleno lámaných změn v loajalitách a celkové vaty. Ke svému štěstí má však také dosud nejvíce silných momentů a nejlepší souboje. A stále je to mrtě koukatelné, dramatické, zábavné, uvědoměle meta a chytlavé. Čtvrtá řada jde v turnajových šlépějích té první. A její největší předností je, že kromobyčejně dobře zúročuje veškeré čtyři řady ústrků, škorpení, pnutí, rozbrojů, emocí... Díky tomu každému o něco jde; ať již o ideály, pomstu, sebepoznání, uznání. Každý o něco hraje. Navíc se to i dále veze na vlně výrazně zlepšených karate segmentů samotných (choreografií i výkony ansámblu) a během finálního turnaje tomu v tomto ohledu nelze vyčíst ani ň. Pátá řada nepochopitelně odsouvá většinu postav na vedlejší kolej a věnuje se primárně dospělákům (včetně konfliktů na katany apod.). Co hůře, většina postav z předchozích sérií si k sobě našla cestu čili veškerá pnutí jsou v háji. Tato řada má tendenci na podzápletky na jednu dvě epizody, na které se pak zapomene. Finále je přehlídka "nevíme jak dále, tak jednu každou postavu necháme dělat činy a rozhodnutí, která by nikdy neudělala a pro které jsme si nepřipravili cestu". A co je na tom vůbec nejhorší? Stal se z toho fanservis. Ano, ten to byl celou dobu, ale s citem i mírou a především směrem k původním filmům, nikoli sebestředně k předchozím řadám. Ovšem Silver je záporák k pohledání, postavy stále sympatické a otevřená vrata pro (snad již) finální řadu nesporně nosná. Není to špatná řada sama o sobě. Pořád je to zábava mixující emoce, motivace a karate-přes-držkovanou. Je špatná "pouze" v kontextu seriálu. | S1: 5/5 | S2: 4/5 | S3: 4/5 | S4: 5/5 | S5: 3/5 | () (méně) (více)
Galerie (1 140)
Zajímavosti (34)
- Seriál se natáčel z větší částí v Los Angeles a na identických místech jako původní film Karate Kid (1984). (UncleMorty)
- Tanner Buchanan (Robby Keane) je ve skutečnosti držitel fialového pásku v Taekwondu (Sebastian777)
- Ralph Macchio mal pri premiére seriálu 57 rokov – o päť rokov viac ako Pat Morita, ktorý hral Miyagiho v prvom dieli. (martincba)
Reklama