VOD (1)
Obsahy(1)
Film sleduje neznámou kapelu z Finska, která se vydá na jeden z nejbrutálnějších metalových festivalů v Norsku. Začíná divoká jízda, na které je čeká spousta heavy metalu, vykrádání hrobů a ozbrojený konflikt mezi Finskem a Norskem... Pětadvacetiletý Turo trčí v zapadlé vesnici na severu Finska. Jediný světlý bod v jeho životě představuje amatérská metalová kapela Impaled Rektum, v níž zastává post zpěváka. On a jeho kamarádi už 12 let zkouší a zatím neodehráli ani jeden koncert. Pak je ale překvapí nečekaná návštěva z Norska – pořadatel Northern Damnation, jednoho z nejbrutálnějších metalových festivalů. Chlapci si uvědomují, že je to buď teď, nebo nikdy. Impaled Rektum, kteří se po zpackaném zahřívacím koncertu rozpadnou, se dávají znovu dohromady. Ukradnou dodávku, mrtvolu a rakev z místního hřbitova, nového bubeníka z léčebny pro duševně choré a utečou do Norska. Zatímco prchají před finskou policií, musí se postavit tváří v tvář norské armádě a jejich nechvalně proslulé jednotce "Delta", aby se dostali na svůj první opravdový koncert. (Cinemax)
(více)Recenze (262)
Spíše kvalitativně na 3 *, ale je to tak mile ulítnuté, že by to člověk snad i doporučil. Prostě sobí metal s blitkama. To chceš.. ()
Metalová hudba dobrá, zbytek Troška mírou vrchovatou. ()
Celovečerní verze videoklipu Tatabojs "Pěšáci" se soby, sobími jatkami, Vikingy, islámskými teroristy na rozlučce se svobodou, norskou domobranou a vegeterian-progresive-grincorem. ()
Schéma zůstává stejné. Kluci z neznámé kapely sní o tom, že budou slavní a po překonání množství překážek se ji to povede. Takových filmů je hodně. Tady ovšem podobnost končí. Nevím, co šňupal scénárista, ale muselo to být hodně silné! Hudba, kterou Impaled rektum produkuje je trochu za hranicí mého zájmu o rockovou muziku, ikdyž přiznávám, že si tu a tam Cannibal Corpse pustím (ale jen tak dvě skladby, více nelze). I takové grupy mají právo na existenci, ikdyž se mnohým bude zdát jejich hudba nesmyslná. Pár dobrých vtipů + muzika příbuzná mým zájmům. Vychází mi z toho opět jedno neobjektivní hodnocení. ()
"Co hrajete?" "Symphonic Postapocalyptic Reindeer-Grinding Christ-Abusing Extreme War Pagan Fennoscandian Metal." Optimistická metalová komedie o frontmanovi se sociofóbií, autistickém basákovi, kytaristovi z jeleních jatek a mrtvém bubeníkovi. A šíleném bubeníkovi. Je to hrozný úlet. Ale tak strašně milý a zábavný a vtipný a úžasně natočený a zahraný a dělající si humory z metalových stereotypů bez jakékoliv škodolibosti a samozřejmě plný skvělé muziky, že si ho budete chtít po skončení pustit znovu. A znovu a znovu. Absolutně nečekaná pecka. ()
Z lásky k metalu za päť. ...a pritom taká blbosť :) Otestované aj na nemetalistoch, fanúšikoch temných klubových filmov, ktorí sa výborne zabavili. Aj takéto oddychovky treba. ()
Tak na začiatok: vo filme (dubing version) sa mnohokrát spomína, že sa jedná o hudbu heavy metal. Vo skutočnosti sa jedná o death metal (miestami kúsky black metal), ktorý je subžánrom heavy metalu. Pod heavy metalom sa rozumie klasický heavy metal (napríklad čo hrajú Iron Maiden, Judas Priest, Saxon, atď. v 80-tych rokov). K filmu: základ tejto fínskej „komédii“ (miestami paródii) nie je zlý, má to potenciál. Ale ten výsledok mi nejako nesedí. Ja mám rád heavy metal, no spomínaný štýl (death prípadne black) je úplne mimo môjho vkusu. Každopádne nebol to zlý (fínsky) pokus. Osobné hodnotenie: 71% (***) ()
No toto!! Tak to byla nekompromisni, nepredvidatelna, velmi ale VELMI vtipna jizda. ()
„Získal si nás, získa si vás, ten kovový kráľ, heavy metal“. Heavy Trip nebo Soft Tripík??? Úvodní indicie lákají potencionálního diváka na neortodoxní severskou jízdu ala nemáš dlouhá vlas, nesmíš mezi nás….každopádně samotná realita, už tak kovově nerezonuje. Mdlé, šedivé, bez šťávy….nemá to spád, nemá to vtip, nenaplňuje to předpoklady. Pokud bych měl vypíchnout jednu věc, kterou považuji na finské komedii za nejlepší, tak by to byl bohužel psaný obsah….pak už se elektrické kytary mění na klarinety a očekávání na zklamání. ()
Fínska deathmetalová púť ma rozosmiala, na čo som nebol vôbec pripravený. Pripomína mi to kapelu môjho synovca Into The Zoid... ()
Dělat předskok Hvězdnejm knírům by pro mne byla naprostá NADVALHALLA LA LA LA!A ta hitovka a´la sobí separát....Napřed vyblejt písmenka a pak like lion!Norskej Kolins do toho. ()
Metal neposlouchám, ale libí se mi ... ve filmu zahrané "songy" jsou skvost ... chvílemi sice přehnaný snímek až do debility, ale jinak svěže "originální" a zábavný ... ()
Symphonic postapocalyptic reindeer grinding christ abusing extreme war fennoscandian metal...ou jé ()
Neuvěřitelná směsice hlášek a bizarních situací, které by člověk nevymyslel. Stojí určitě za zhlédnutí :) ()
Ale jo. Komedie sem tam může být, když je to o METALU, tak mrda ()
Film je průměrný, ale super hudba. ()
Tolik ASPHALTů po kupě:-D docela sranda i když to není úplně můj šálek čaje. ()
Sice symfonický, postapokalyptický, soby drtící, antikřesťanský, extrémně pohanský, fennoskandinávský metal není zrovna můj šálek čaje, ale to vůbec nevadí, protože jsem se většinu doby válel smíchy. Takovýhle nářez a to nemyslím ani tak hudební, jako spíše komediální jsem dlouho neviděl. ()
Tak tohle nemá chybu! Komedie o metalu, která si z něho dokáže utahovat stejně dobře, jako ho glorifikovat. Neskutečně zábavně napsané, kdy pokaždé když někdo promluví, vypadne z toho nějaká fantastická hláška nebo gag. Pecka. ()
Finská komedie o začínající čtyřčlenné metalové kapele. Když se náhodou potkají s producentem a organizátorem velkého metalového festivalu v Norsku, rozhlásí jejich zpěvák a hlavní postava filmu Turo Moilanen (J. Holopainen), že budou na onom festivalu vystupovat. Tato informace vzbudí v městečku okamžitý rozruch a dosud bezejmenná kapela, která pouze přehrává skladby od jiných umělců, dostává podporu ze všech stran. Brzy však vyjde najevo, že účast na norském festivalu je mylná, v kapele nastává krize, která dosáhne vrcholu po nešťastné smrti jejich bubeníka. Frontman Turo zmobilizuje všechny síly, dá dohromady všechny zbývající členy kapely, místo mrtvého spoluhráče přibere chovance v psychiatrické léčebně, kde pracuje, a vyrazí do Norska na festival na vlastní pěst. Zajímavá scéna se odehrává na finsko-norské hranici, kde jsou muzikanti s ukradenou dodávkou omylem pohraničníky zaměněni se skupinou opilých muslimů, kteří jsou zatčeni místo nich. Ve vedlejších rolích mě kromě kapely zaujala půvabná květinářka Miia (M. Kuustonen) a její neúspěšný nápadník, arogantní popový zpěvák Jouni (V. Tiihonen). Film je natočen velmi zábavnou formou a vtipných scének je dostatek. Ke konci už poněkud ztrácí scénář kontakt s realitou a příběh je stává stěží uvěřitelný. I tak soudím, že se celovečerní debut režisérů J. Laatia a J. Vidgrena zdařil a oceňuji kromě všudepřítomné kouzelné skandinávské krajiny zejména humor a nadsázku, s kterou si metalisti dělají legraci sami ze sebe. ()
Reklama