Režie:
Ralph FiennesScénář:
David HareKamera:
Mike EleyHudba:
Ilan EshkeriHrají:
Oleg Ivenko, Ralph Fiennes, Louis Hofmann, Adèle Exarchopoulos, Sergej Polunin, Olivier Rabourdin, Raphaël Personnaz, Čulpan Chamatova, Zach Avery (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Teprve dvaadvacetiletý mladík v černém baretu a přiléhavém tmavém obleku sedí na palubě letadla letícího z Petrohradu do Paříže. Píše se rok 1961 a Rudolf Nureyev, člen vyhlášeného Kirovova baletu, který tehdy ještě nebyl povýšeným člověkem ani legendou, poprvé cestuje za hranice Sovětského svazu. Pařížský život Nureyeva uchvátí a mladý tanečník do sebe zatouží vstřebat co nejvíce z kultury, umění a hudby, jež toto oslňující město nabízí. Ale důstojníky KGB, kteří ho sledují na každém kroku, začne jeho chování i přátelství s mladou Pařížankou Clarou Saintovou čím dál více znepokojovat. Když se na něj nakonec obrátí s šokujícím požadavkem, je Nureyev nucen učinit zlomové rozhodnutí – takové, které může změnit kurz jeho života navždy a vystavit jeho rodinu i přátele hrozivému nebezpečí. (HBO Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (22)
Velmi příjemný film, na který se hezky dívalo. Za odměnu pro diváka bylo perfektní a dramatické ztvárnění přechodu hlavního hrdiny do Francie. Jen těch pár vzpomínek bych možná vystřihl, zbytečně to protahovalo závěr. Možná mohli autoři nechat více prostoru osobě tanečníka, aby nepůsobil jen nesympaticky, ale trochu více se o něm divák dozvěděl. ()
Na filmu musím ocenit hned několik věcí: 1) Výborně vybrali malého a staršího Nureyeva - opravdu si byli podobní i vzhledově i povahově. 2) Film mě opravdu bavil. Byl zajímavý, rozporuplný a pořád měl kam gradovat. 3) Skvělý napínavý konec. 4) Výborně volená hudba a 5) Úžasně se zde prolínaly minulost se současností. Krom toho - herecké výkony byly bezvadné. ()
Film mě naprosto dostal, především ta gradace na konci. Nečekal jsem, že se příběh bude točit jen kolem roku 1961 a dříve. Oleg Ivenko se zhostil role hlavního hrdiny velmi dobře (Rudolf nebyl pravý Rus, ale etnický Tatar), okouzlila mě i Adèle Exarchopoulos v roli Clary Saint. Gay složka byla potlačena na minimum přesně tak, jak píše zolo, ale kdesi jsem četl, že svou homosexualitu plně rozvinul právě až v exilu a náznaky tam byly ("u vláčku" se dotkl kolegy, s Clarou v pařížském baru civěl na muže, jak spolu tančí atd.) a v Rusku se spíše choval heterosexuálně, což film i dokazuje a příběh se nevěnuje jeho životu po útěku na západ, kde by asi gay složka měla hrát důležitou roli. Ubírám bodík za neustálé vracení se do dětství, které později už působilo trošku rušivě a děj zbytečně protahovalo (scény, které děj nijak už neposouvaly). Ruské reálie mi nevadily. Záběry z tehdejšího Leningradu tam byly a zimní scény u lesa, zda to bylo někde ve středním Rusku v Ufě a nebo v horách zimního Srbska bych stejně nepoznal. Naopak reálie Paříže začátku 60. let (jízda autobusem z letiště do divadla) byly úžasné. Doporučuji všem! Ralph Fiennes odvedl skvělou práci režiséra (ve filmu i hraje roli baletního učitele Pushkina), přestože ho znám především z celé dlouhé řady filmů ... K tomuto dílu se bude řada diváků vracet, včetně mě ... 101098 ()
I když je film hezký a nekladl si za cíl opěvovat homosexualitu Nurejeva, mám pocit, že tato jeho stránka byla v tomto snímku zanedbána a neprávem potlačena. Dokážu si představit, že svobodné nadechnutí i v sexuálním cítění, které Nurejev bezpochyby pociťoval za jeho hostování v Paříži, mohlo být jedním z rozhodujících motivů k emigraci, což z tohoto filmu patrné není. Zda tomu tak skutečně bylo, se už nedozvíme, ale vzhledem k tomu, že zemřel na AIDS, dovozuji, že jeho homosexualita hrála v jeho životě očividně větší roli, než jakou film této Nurejevově stránce přisuzuje. Přestože gay tématika je nastíněna velmi nejasně a spíš divák jen tuší než ví, má tento snímek potenciál zaujmout a přiblížit tehdejší dobu těm, kteří si ji pamatovat nemohou. Oleg Ivenko, představitel hlavní role se svého výkonu zhostil se ctí, fyziologicky byl velmi dobře vybrán ať už představitel malého Nurejeva či až pak dospělého. Mě tento film potěšil. Škoda jen, že nevznikl v ruských reáliích, protože i když se mimoruské produkce mnohdy dost snaží, většinou se jim pravé ruské reálie napodobit nedaří. ()
Další artový film a třetí režijní počin (pro většinu z nás známého jen jako herce) R. Fiennese se poved na jedničku. Silné dílo, které mě od začátku naladilo na tehdejší režim v Sov. svazu. Střídání ruštiny a angličtiny (+ s českými titulky) to jen vytáhlo nahoru. Z filmu jsem se pozvolna dostávala do vnímání jedinečného Rudolfa, jeho vstřebávání a hltání novostí a kultury ve Francii a v závěru mě to emočně vygradovalo, byla jsem napnutá jako tětiva a ani nedýchala (při akci a nátlaku na letišti:-)). Bezvadný a procítěný film, super! ()
Reklama