Nadměrné maličkosti - Série 1 (2004) (série)
Obsahy(1)
Televizní komedie o dvou "podnikatelích" v oboru uzavírání manželství. Podle povídky O´Henryho "Exaktní věda o sňatku" napsal Ivan Hejna. (oficiální text distributora)
Recenze (24)
Americký spisovatel a humorista William Sydney Porter (jak znělo skutečné občanské jméno autora s pseudonymem O´Henry) kdysi řekl: "Všichni musíme být neupřímní pokrytci a lháři po všechny dny života, protože jinak by se společenská struktura hned na počátku rozpadla na kousíčky. V přítomnosti druhých musíme lhát, zrovna tak jako nosit šaty. Je to ve prospěch věci." Tento lehce sarkastický citát by mohl velice dobře simulovat podtext jedné z jeho povídek, které jsou charakteristické zejména tím, že podle nepsaných pravidel musí vždy končit novinami vyžádaným happyendem. Zpočátku předvídatelný závěr o podvodnících podvedených podvodnicí se nekoná a právě v tom spočívá kouzlo celého příběhu. Režisér František Filip, pro nějž tato mikrokomedie znamenala de facto rozloučení za bezmála čtyřicetiletou praxí, obsadil do hlavních rolí záruky inteligentního humoru a jak Bohdalová, tak Donutil se Zedníčkem vytvářejí vskutku šťavnaté lidské typy, které doplňuje vedlejší figurka policejního úředníka, noblesně ztvárněného Josefem Somrem. Jak praví jedno z přísloví - co je malé, to je hezké a tato epizoda z volného cyklu výstižně nazvaných maličkostí jej naplňuje beze zbytku. ()
Výborne som sa pobavila. Záver bol síce predvídateľný, ale J. Bohdalová má herecký talent ako vyplýva z jej priezviska od Boha. Stretko s policajtom bolo famózne, prechod jednotlivými fázami ženského správania absolútne prirodzený, presvedčivý a zábavný. Aj takýto ľahký žáner dokáže zanechať výborný dojem u diváka. Klobúk dole českému kumštu. ()
"S poctivostí leda pojdeš." To ví staří podvodníci Jeff a Andy velmi dobře. Slovo "práce" v nich vyvolává upřímné zděšení a tak vymyslí seznamovací podvůdek umocněný na druhou. Mně by se tedy podobný kousek v nějaké vymazlenější herecké sestavě jistě hodně líbil, ale sledovat tradičně přehrávající Bohdalovou, lehce vyčpělého Donutila a standardně zmateného Čmaňu mi tentokrát nijak zvlášť zábavné nepřipadalo. ()
Setrvačně sehraný a ekonomicky (jinak řečeno: nevelkoryse) odvyprávěný příběh na maloměstský nedělní večer zatměný nastávajícím pracovním týdnem geniálně naplňuje svou prostředečností prázdnotu právě odžitého víkendu. Tak veřejnoprávní televize imitovala v čase hroutící se kultury, kdy se ještě dalo něco změnit, ale nikdo o to nestál ve víře v blízkou potopu a včasnou lítost, bdělost filmové kultury, otevřené televizní divákům, tristnímu poddruhu zdejších občanů. Spoleh v předlohu nahrazuje veškerou ostatní píli: herce nahrazují rekvizity a (nezvládnutá) intonace, prostor je snímán, protože jeho nepřítomnost by vyšla dráž a O’Henryho předloha je dostatečně klasická i apolitická nato, aby nikoho nedráždila a nevyvolala zbytečné internetové diskuse: čili prázdnota pro prázdné lidi, kteří nevědí, kam klesají. Douška k morfologii pro ty, kteří stihli shlédnout tuto marnost, než zcela oslepla: vesměs skvělé herce, spoléhající se zde na osvojené stereotypní znaky, by zde spolehlivě nahradily neuměle animované postavičky – a ty krásně animované by je snadno předčily, papírmaš prostředí bije do očí tak, že nezbývá než odvrátit se a myslet na cokoliv jiného, a jazyk trouchniví příliš pročištěn nevhodnými ředidly. K pláči. ()
Ani mi tak nevadilo televízne spracovanie, s tým sa vo filme popasovali elegantne a s nadhľadom. Horšie to už bolo so samotným spracovaním nápadu a deja celkového. Herci veľa priestoru nedostal, no napriek tomu si svoje role vychutnali. Proste mi to celé prišlo ako milá ničím výnimočná jednohubka. 65%. ()
Reklama