Režie:
Luis OrtegaScénář:
Luis OrtegaKamera:
Julián ApezteguiaHrají:
Lorenzo Ferro, Chino Darín, Cecilia Roth, Luis Gnecco, Peter Lanzani, Mercedes Morán, Daniel Fanego, Malena Villa, William ProciukObsahy(1)
Argentinské kriminální drama o mladistvém zloději a vrahovi s dětskou tváří a blonďatými kudrnami je inspirováno reálným příběhem Carlose Robleda Puche. Carlos společně se svým spolužákem Ramonem spáchal, než byl dopaden, přes čtyřicet loupeží a jedenáct vražd. Stylizované retro krimi, které koprodukoval Pedro Almodóvar, je zábavnou podívanou s temnými podtóny. (Febiofest)
(více)Videa (18)
Recenze (10)
Fuuha, tohle mělo zaděláno na nejnovější kultovku, retro 70's v Argentině s dokonalým vizuálem a chytlavou hudbou, Lorenzo Ferro, který zahrál flegmouše s dětskou tvářičkou bez chyby, celkově k první půlhodině nemám, co bych vytknul, problém nastal s příběhem ve druhém polovině, tempo "flegmoušsky" polevilo, a to až natolik, že mě úplně přestalo zajímat, jak to dopadne, což je velká škoda. Kdyby se film ubíral jiným směrem, tak o Andílkovi dnes jistě mluví daleko více lidí. Čisté 3* ()
Krásný film s poutavým příběhem, pěknou kamerou, výpravou, hudbou a Lorenzo na neherce podal přesvědčivý výkon. Trochu mě napadlo, že bych byla ráda, kdyby s nimi tohle dělal Tarantino. Ne, že by to měl celé dělat on, ale bylo by skvělé, kdyby tam byl i kousek jeho humoru a bylo to říznější. Ale nesměly by tam chybět ty vztahy. Hlavně Carlosito vs. matka, nebo úžasná chemie nejasného vztahu mezi hlavními hrdiny. Tohle by Tarantino určitě ošidil. Každopádně to není výtka tomuto krásnému filmu, jen můj prvoplánový nápad těsně po shlédnutí :) ()
Buenos Aires 1971 -Carlos Eduardo Robledo Puch ( dnes 68 let, furt v krimu ) byl subtilní sedmnáctiletý středoškolák s velkýma očima a kudrnatýma vlasama, no prostě andílek, ale taky to byl gauner, který se přiznal ke čtyřiceti loupežím a jedenácti vraždám. Tento film o něm produkoval slavný Almodóvar a řemeslná kvalita je zatraceně vidět - parádní bohaté retro do posledního detailu, skvělá kamera a výborné herecké výkony, jenže výsledkem celkem slabá podívaná. Měla to být strhující jízda sex, drugs and rocknroll, jenže to prostě nemělo šťávu a utápělo se to ve vlastních uměleckých ambicích. ()
El Ángel je příběh mladíka s andělskou tváří, pro nějž majetek, peníze, city a později i životy ostatních neměly žádnou váhu, a tak si je bral, jak se mu zachtělo. A dost dlouho mu to v Argentině 70. let procházelo. Obsazení je přesné, režie stylová - i když si to chvílemi až dost okatě hraje na Scorseseho v plenkách - a přiměřený černý humor funguje. Ve finále dostáváme bezpečně natočený životopisný snímek, který baví a má příjemnou retro atmosféru (zejména díky dobře zvolenému soundtracku), což naplnilo očekávání, jaká jsem od tohoto filmu měl. [Sitges 2018] ()
Vizuálně hezký a vyprávěním svižný (fajn retro hudba) portrét bezcharakterního adolescenta s andělskou tvářičkou a jeho kriminálního vyčínání. Film je zábavný, z loupeží ani vražd si nedělá těžkou hlavu, všechno vnímá ignorantsky bezstarostně jako hlavní postava. Vlastně je to pro oba taková nezávazná šou bez pravidel. Lorenzo Ferro v hlavní roli sedí vizáží a je správně flegmatický, ale je to jenom spratek, který neví co dělá, má spíše štěstí než um, a proto nevzbuzuje žádný respekt ani není nijakým způsobem cool. Kvůli čemu ani tento film není žádná scorseseovka. [Sitges FF] ()
Galerie (31)
Zajímavosti (7)
- Podľa Lorenza Ferra bol on prvým človekom, ktorý sa zúčastnil konkurzu na rolu Carlitosa spomedzi tisícok iných hercov a hneď uspel, aby dostal svoju úplne prvú hereckú rolu. (Arsenal83)
- V skutočnom živote je Carlos Robledo Puch (Lorenzo Ferro) najdlhšie uväznenou osobou v Argentíne, keďže strávil vo väzení už viac ako 50 rokov (zatknutý bol v roku 1972). Keď bol definitívne odsúdený, povedal: "Toto bol rímsky cirkus. Bol som vopred súdený a odsúdený." (Arsenal83)
- V Argentíne bol v tom čase maximálnym trestom za akýkoľvek trestný čin doživotný trest, ale to znamenalo povinné podmienečné prepustenie po 45 rokoch. Zločiny boli také závažné, že sa sudca rozhodol vyhnúť tejto možnosti a stanovil nový precedens trestu doživotného odňatia slobody plus neurčitú dĺžku väzenia. Po 45 rokoch vo väzení sa môže väzeň každý rok dopytovať, ako dlho si ešte musí odsedieť. V praxi sa však nikdy nedostane von, pokiaľ je ktorýkoľvek rodič obete nažive. (Arsenal83)
Reklama