Setkání s hvězdou
Obsahy(1)
Tři úžasné herecké proměny, tři herecké úkoly vynikající české herečky Dagmar Havlové ve třech příbězích Klára, Tony a Tereza. 25. července 2012 začal režisér Jiří Strach natáčet dalšího dílu cyklus Setkání s hvězdou. Tentokráte je tou hvězdou paní Dagmar Havlová. Setkání s hvězdou je cyklus, který si předsevzal, že představí herecké hvězdy v extrémních podobách. Napsat takové texty pro hvězdu umí jen ti nejlepší. V případě Setkání s hvězdou Dagmar Havlovou je tou scenáristiskou „hvězdou“ Hana Cielová, což není jen zkušená televizní autorka, ale taky třeba programová ředitelka Febiofestu! Hana Cielová napsala dvě povídky a dala jim ženská jména: Tony a Tereza. Třetí povídku napsala scenáristka a režisérka Lenka Wimmerová a dala jí také ženské jméno – Klára.
Klára Starší manželé Klára a Jindřich jedou pobýt na chalupu se svým synem Davidem a jeho přítelkyní Mirou. Letní idylka těchto dvou párů ale skončí ve chvíli, kdy Klára náhodou zjistí, jaký vztah je mezi jejím manželem a Mirou.
Tony Hořká komedie o zapomenuté Tony Bránové, která propadla alkoholu a chátrá, ale přijme nabídku mladého novináře Karla Loužičky, že ji opět vrátí na výsluní. Až posupně Tony zjišťuje jeho původní záměr, který není tak nezištný, jak se původně zdálo.
Tereza Lektorku HAMU Terezu, která připravuje svého studenta Tomáše na prestižní soutěž, po letech kontaktuje její bývalá láska, světově proslulý klavírista, jenž v mládí utekl do Ameriky a přijel do Prahy koncertovat. Tomáš sice chodí s baletkou Elou, ale přitom vhlíží k Tereze, pro niž Tomáš představuje bolesntou vzpomínku na promarněnou šanci s klavírním mistrem. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (25)
Luxusní televizní záležitost... Místy slabší scénář obohacuje skvělá režie a samozřejmě dobří herci v čele s Dagmar. Ondřejova hudba tradiční, průměrná, ale zato nevyčnívající a zapadající do příběhu.... Jen ten mladý Donutil mi nějak nesedí, herecky mne zatím v žádné roli nepřesvědčil, že je syn svého otce... ()
To si doufám děláte srandu tady s tím hodnocením! Vždyť to bylo naprosto nekoukatelné. Kromě úplně debilních klišé (rozflákání auta?!?!) byly stupidní i scénáře jednotlivých příběhů. Herci, snad všichni do jednoho, příšerně přehrávali, v čele s Herečkou (H je velké záměrně) Dášou (u té jsme si na to přehrávání zvykli, takže nepřekvapí). No jestli to měl být nějaký tribut, tak už, prosím, další ne! Tu jednu hvězdu snad za Radoslava Brzobohatého... ()
Tři portréty žen, vyrovnávajících se každá jiným způsobem nepřízni svého lidského osudu (zrazená manželka - bývalá filmová hvězda, nyní alkoholička - opuštěná klavíristka), byly jistě očekávanou výzvou pro Dagmar Havlovou, přestože celku schází určitá forma a hlubší přesah. Sóla titulní představitelky jsou deformována především mizerným scénářem, užívajícího tradiční filmová klišé a schémata. Nehledě na fakt, že jednotlivé zápletky nemají v rámci striktně vymezeného času šanci na sebelepší realizaci. Přesto lze případná další setkání Dagmar Havlovou očekávat jako návrat velké herečky, která má stále co nabídnout. ()
Zdálo se mi to, nebo Dáša mírně přehrávala? Herečka je to samozřejmě výborná, to bez debat, ale tady v určitých polohách asi opravdu trochu ujela. Nicméně musím pochválit perfektní hudbu (kterou sloužil Ondřej Brzobohatý) a rovněž souhlasím, že z některých povídek by se dal vytvořit krásný celovečerní film. Jako nedělní večerní oddychovka je to ale povedené dílko... Především první povídka... ()
Afektované, upjaté, studené, odtažité, místy nadmíru hysterické. Nebyl to Strach, koho jsem se obával, zalekl jsem se těch nelaskavých, neúprosných, zlostných a ledových hereckých očí, které probodávaly diváka skrz televizní obrazovku až do jeho domova. Místy jsem se na pohovce !! probodnut zlýma očima !! doslova krčil. S odchodem Václava Havla do politického ústraní a následně i do jiného světa vymizela z lidiček naší země laskavost, upřímnost, obětavost., ... prostě všechny pozitivní charakterové vlastnosti. Dnes vládne bezohlednost, chamtivost, závist, zlost a sobectví spolu v ruce s celkovým morálním úpadkem. Prostě taková ta dnešní doba nečasu. A některé z těchto aspektů se v tomto režisérsky skvěle natočeném snímku jakoby zrcadlí. Těch špatných příkladů v praktickém životě máme kolem sebe více než dost a proto jsem poněkud rozladěn tím, že mi nabízí ČT1 nedělní kulturní vyžití v tomtéž stylu, dokonce nyní v předvánočním čase. Copak už v našich životech není žádných pozitivních příkladů, ze kterých by se dalo čerpat při tvorbě filmového scénáře? Nepotřebuji pohádky, pouze psychické povzbuzení v té dnešní nemorální době. Mít jen alespoň pocit, že ne všechno už je definitivně zničeno (Klára - vztah otce a syna), zkorumpováno a zneužito (Tony Bránová) či promarněno (Tereza). O co větší potěšení bylo pro mě sledovat umění opravdu herecké hvězdy Jany Hlaváčové v cyklu Setkání s hvězdou, o to větší bylo mé zklamání z Dagmar Havlové v oněch nesympatických rolích. Rád bych ji jednou také viděl v pozitivnějších rolích, např. komediích, které tak úspěšně kdysi točila. Zvládla by to vůbec ještě? ()
Galerie (14)
Zajímavosti (2)
- Závěrečná scéna u první povídky se natáčela na hřbitově v Benešově u Prahy. (petr.trep)
- V tretej poviedke chcela ísť Tereza (Dagmar Veškrnová-Havlová) s Tomášom (Ondřej Brzobohatý) do opery hlavným vchodom, ktorý bol však zamknutý, preto vošli služobným. V ďalšie scéne však Tereza už vybiehala z budovy hlavným vchodom a o chvíľu ním aj znova vošla. (ti88na)
Reklama