Režie:
Lou JeunetKamera:
Simon RocaHudba:
Arnaud RebotiniHrají:
Niels Schneider, Noémie Merlant, Camélia Jordana, Amira Casar, Alexia Giordano, Mathilde Warnier, Mélodie Richard, Benjamin Lavernhe, Christophe BottiVOD (1)
Obsahy(1)
Paříž roku 1895, Pierre je dandy a básník. Spolu s přítelem Henrym jsou oba zamilovaní do Marie, dcery jejich básnického mentora. Ačkoliv Marie má ráda Pierra, vezme si Henryho, aby splatila tátův dluh. Pierre prchá do Alžíru, kde potkává uhrančivou Zohar. Poté co vezme Zohar zpátky do Paříže, začíná se vše pořádně komplikovat… (Pilot Film)
(více)Videa (2)
Recenze (29)
Snímek nabitý vášní.Uměleckou hodnotu snad měly jen kostýmy a rekvizitya vybrané interiéry.Herečky dostaly dosti zabrat ať mi nikdo netvrdí že jsou takoví profíci že jim některé záběry dělaly radost točit!Jinak : možná takhle vznikal pornografický průmysl.Někdo byl taky první kdo vymyslel Tesla žárovku ()
Konec 19. století. Marie je provdána za nudného básníka Henryho, který si ji v podstatě koupí u jejích rodičů, protože je do ní bláznivě zamilován. Marie však touží po Pierrovi a není proto divu, že jakmile se vrátí z cest, stane se jeho milenkou. Není však všechno zlato, co se třpytí. Marie brzy zjišťuje, že není jediným objektem touhy pro Pierra, který má zálibu ve focení žen. Situaci ještě více zkomplikuje manžel, který najde všechny hanbaté fotky Marie. Snad jen francouzský režisér by dokázal natočit erotický film tak přirozeným způsobem. Celkově se na film dobře dívá a oceňuji vynikající technické provedení. Třešničkou na dortu je BRILANTNÍ elektronický soundtrack, který kupodivu k filmu sedne jako poklička na hrnec. https://youtu.be/8cVfkFD77AA ()
Příběhově zcela prázdné, nudné a naivní, navíc se stylem vyprávění, který překvapí, seděl by totiž spíše na pravý opak. V ději se hodně skáče a stále mluví. Celý působí dojmem, jakoby toho bylo třeba říct velmi mnoho, jenže ve výsledku se neřekne nic. Příběh nemá žádnou gradaci, naprosto postrádá silnější scény, což je vzhledem k tomu, že jeho základem je milostný trojúhelník docela podivné. Když vzpomenu na kameru, je to celé ještě zvláštnější, ta je totiž zase naopak výborná. Zaujaly především exteriérové detaily, práce se světlem, ale i interiéry... mimochodem zase výborně dobově vybavené, což platí například i u kostýmů. Herecky je Curiosa též slušná. Za to scén kolem "dobového" fotografování mohlo být více, alespoň tak by film měl co ukázat. 50% ()
Nádherně živelný film. Pro čtenáře byť jediné knihy Pierra Louÿse nepřekvapivé (přesto nesmrtelně krásné) erotické hry, pro ostatní cosi příjemného a možná, že i nového. Druhá hlavní postava, Marie de Régnier, je patrně pro české diváky (a čtenáře) zcela neznámou, také proto, že její knihy nikdy překládány nebyly. Nicméně společně s Colette a Annou de Noailles patřila do pomyslné top 3 roku 1910 dle periodika L'Intransigeant. Je to tedy risk, uvést takový film do naší distribuce. Přesto samozřejmě můžeme doufat, že osloví nejen frankofily. #FestivalFrancouzskéhoFilmu ()
Aj keď sa príbeh rozvíja skôr v lyricko-poetickej rovine (čo ja osobne moc nemusím), napriek tomu dokonale vynahradzuje celý dojem z filmu vyvážený vizuálny zážitok. Pôsobivá a poddajná atmosféra konca 19.storočia zosobnená v milostnom trojuholníku a bohémskom živote ústredných postáv. Trochu škoda, že v tom nebolo viac dialógov, pretože tie, ktoré tu zazneli mali často veľmi pôsobivý podtext umocňujúci výrazne vydarený vizuál - či už v kulisách alebo kostýmoch (alebo aj bez nich). Celkový dojem je možno kdesi na 3*, ale za pôvab herečiek prihadzujem hviezdu navyše :) ()
Galerie (43)
Zajímavosti (1)
- Životopis Pierra Louÿse, slavného autora románu Žena a tahací panák (La Femme et le Pantin, 1898), jehož český překlad vyšel poprvé 1912. Román se dočkal celé řady adaptací - The Woman and the Puppet (1920), The Devil Is a Woman (1935), Le femme et la pantin (1959) nebo Cet obscur objet du désir (1977). (NinadeL)
Reklama