Režie:
Beata ParkanováScénář:
Beata ParkanováKamera:
Martin DoubaHrají:
Jenovéfa Boková, Jaroslava Pokorná, Viktor Tauš, Alena Mihulová, Martin Finger, Lenka Vlasáková, Marek Geišberg, Ladislav Trojan, Taťjana Medvecká (více)Obsahy(1)
Anežka (Jenovéfa Boková) je mladá žena, která si přeje, aby vztah s její rodinou i partnery byl dobrý a klidný, a to i za tu cenu, že ona sama ustoupí a bude se vyhýbat případným nedorozuměním, sporům. Neuvědomuje si ale, že onen pomyslný klid je jen klidem před bouří, která musí dříve či později přijít. Film Chvilky vypráví příběh o základních situacích, vztazích a emocích, které potkávají každého člověka, jsou mu důvěrně blízké a známé. Vyprávějí o lásce, bolesti, oddanosti, ale také o naději, že člověk dokáže svá zranění přeměnit v sílu. (Cinemart)
(více)Recenze (205)
Režírovat svůj vlastní scénář, by měli jen opravdu talentovaní, ale hlavně soudní tvůrci. Beata Parkanová minimálně jedno z toho postrádá v tak velké míře, že stvořila film, který působí tak amatérsky, že ho někteří lidé považují za artmovie. Dlouhé záběry o ničem + krátké dialogy o h...ě = spousta prostoru pro úvahy, co se děje v hlavě Anežky (pro 99% heterosexuálních mužů opravdu hooodně složité zadání). Do těch jalových záběrů by se hodily titulky, kde by Beata Parkanová ozřejmila, co se vlastně tímto filmem snaží sdělit. Možná to bylo zřejmé ze scénáře, ale z filmu jistě ne. Pokud se pokoušela ukázat své démony, nebo pohled na svět, je mi jí líto, ale nic víc pozitivního asi o Chvilkách napsat nejde. ()
Boková je velmi dobrá, táhne celý film, jinak je to pro mně námět o ničem. ()
Film od ženy pro ženy. Asi tak nějak bych to viděl. Dělalo mi problémy se nějakým způsobem ztotožnit s hlavními postavami a i když se po technické stránce jedná o zdrařilý film, tak se nemohu ubránit dojmu, že i tyhle ''artovky'' umí ve světě daleko působivěji. Snad se nám Boková ukáže v nějakém kvalitnějším snímku. ()
Nevim, ja ale moc na ty "zenske" filmy nedam. Zase ta prazdnota je dobre ztvarnena, natolik, ze me utahala. Bokovou vnimam jako jednu z nejlepsich ceskych herecek sve generace, ale ani ona tomuto filmu moc nepomohla. Zklamani, rozhodne jsem cekal vice... ()
Tak nějak jsem nepochopil, co tím tvůrci chtěli říct a upřímně, mě to ani moc netrápí. Nemá smysl hledat něco, co tam za mě není, a to jsem byl hodně trpělivý. V určitým věku a životní fázi by měl člověk pochopit, že se nemůže nechat vláčet jenom pocity a náladami. Musí proto, aby se cítil lépe, taky něco udělat. Hezký pohled do „ženského“ vidění světa ala „nic se neděje a já nevím“……Vlastně se jí nic tak strašnýho neděje, jenom neumí být sama se sebou. ()
Naprosto skvělá Jenovéfa Boková, dobře odpozorované dialogy a situace, adekvátní název, náběh na Formanovo vidění světa... a přesto tomu něco chybělo. Rozjezd byl sice parádní, ale s blížícím se koncem ta sonda do života mladé, ještě nevybouřené a svým okolím neustále shazované ženy už pomalu ztrácela dech. +++ Při druhém zhlédnutí jsem si všimla jistých podobností s filmem Indiánské léto, který mám moc ráda. Chvilky však v mých očích jeho kvalit úplně nedosahují. (65%) ()
Film je o zmatku v duši, prázdnotě, pocitu ztracenosti, neschopnosti uchopit pevně opratě svého bytí, prosadit svou, něco chtít a jít za tím. 60% ()
Film by se mohl jmenovat " nechceš něco? " Hloubku Slámy to nemá... Žádní přátelé, vztahy v práci chybí k pochopení... 😮 ()
Někdy je pravda tak těžká a bolestná, že se člověk přestane plýtvat silami na pokusy cokoli vysvětlovat. Kdo ho chce pochopit a pomoct, musí sám udělat první krok. Někdy i víc kroků. Někdy s ním ujít kus cesty. Film o osamělosti a prázdnotě, která nekřičí po naplnění. Prostě je mezi námi. ()
Destruktivní vztahy, které nekončí happyendem bez ohledu na to, jestli je hrdinka pasívní nebo se vzbouří. To prostě nemá řešení stejně jako ho nenabízí ani film. Mě osobně to oslovilo, ačkoli jsem na film narazila náhodně a nic jsem od něj nečekala. ()
Boková to věru nemá jednoduché – o milence se musí dělit, matce musí uklízet zahradu, otci pomáhá v lesním hospodářství, babču vozí po doktorech a dědovi masíruje proleželé kyčle. A pokud chce dostat rozhovor, musí si před hudebníkem sundat spodní prádlo a zatancovat čtverylku. Takže je vlastně takovým Harry Potterem před obdržením zvacího dopisu z Bradavic. 77 % ()
Další zářez do análu české kinematografie! Podprůměrné porno dokáže vytlačit několika násobně převyšující příběh, než jaký se snaží odehrávat v tomhle filmu. Jedná důvod proč tohle vzniklo je, že si někdo řekl: "Co vysvléknout Jenovéfu do spodního prádla, na to se lidi přijdou podívat." ()
"Anežko co potřebujete? Každý něco potřebuje… Co potřebujte, abyste mohla cítit své potřeby?" Chvilky, které stráví studentka Anežka u psycholožky, patří za mě mezi nejsilnější momenty tohoto jinak docela těžko stravitelného filmu, Sice tu dotyčná ze sebe není schopna vydat ani slovo, divák sledující všechny ty předchozí Anežčiny "chvilky" (nevyžádané rady, které je dotyčná nucena přijímat od jednotlivých členů rodiny, nepříliš utěšený milostný život, obětavá péče o babičku i psychicky nemocnou matku) však tomuto mlčení i docela rozumí. Čemu ale moc nerozumí je, co bylo či je příčinou všech těchto toxických "chvilek". Ve finále to v člověku vyvolává pocity bezvýchodnosti a beznaděje. Jenovefa Boková tuhle bezvýchodnost a beznaděj ztvárnila skvěle. Ale to mi v tomto případě na víc než na 3 hvězdičky nestačí ()
Přestože se všechny postavy ve filmu k sobě navzájem chovaly jak k debilovi a některý rozhovory mě jako normálního člověka už fakt sraly, film se mi kupodivu líbil. Nevím jak těžká role to byla pro Jenovéfu, protože neměla co hrát, ale jen sekat krátké odpovědi. Ale jestli se v příběhu někdo najde, film si docela užije. Já můžu alespoň udělit povzbudivé čtyři pecky pro režisérku z mého města. ()
Ozaj tento film musel vzniknúť a ozaj sme ho potrebovali? Ten, čo to prežil, to vidieť nepotrebuje a ten, čo to neprežil sa unudí k smrti. 1 z 5 ()
Film mj. o tom, jak vás můžou deptat rodiče a prarodiče, a chodíte (?) s nechutnym týpkem, záletnym kamiońákem (nic proti kamiońákům). Mě to bavilo, protože je to zas film o něčem jinym, a to téma je pro mě zajímavý. Jak už zmínil Necrotongue, film má dost pomalý tempo, což může někoho odradit, ale podle mě to funguje. Nejměně sympatické postavy: otec, kamiońák a slovenský "zpěvák". Úplně mi tý Bokový bylo líto, bych se nedivila, kdyby se sebrala a odjela někam hodně daleko. Ona se evidentně obklopuje dementníma a divnýma lidma, což teda nechápu - rodinu si nevybereš, ale styky s ní snad omezit můžeš, a ty ostatní si vybíráš. Takže to je dost hrůza. Všichni (hlavně členové rodiny)jí tam neustále dávají nějaký rozkazy (které nakonec vždy poslechne, aby už měla klid - jak jí rozumim) a nevyžádaný rady a pořád ji hodnotěj, Takže to logicky směřuje k pro mě nejsilnějšímu momentu filmu, k návštěvě psycholožky. Holka je rozložená, přesto jí i nadále rodina nakládá, viz Pokorná:"Ty si nic tak nebereš, ty máš holt jinou povahu, než já a maminka..." Depka. Zajímalo by mě pokračování, protože příběh vyzní do ztracena. ()
Mám radost z každého dobrého českého filmu. A to Chvilky rozhodně jsou. Režisérka Beata Parkanová natočila velmi osobitý příběh, který dokáže zaujmout a dojmout. Není to zábavná podívaná, místy je to hodně depresivní a nepříjemně opravdové, a taky hodně povědomé. Film je jeden velký herecký koncert Jenovéfy Bokové, jenž hraje velmi dobře a její výkon je hodně uvěřitelný, a každá cena, kterou za tuto roli dostala je zasloužená. Dobří jsou i herci ve vedlejších rolích(Jaroslava Pokorná, Martin Finger) protože plní úkol sparing partnerů pro hlavní hrdinku. Je to osobní, upřímné a hlavně je to hodně dobré. ()
[KVIFF] Doslova chvilky. Doslova film, jako kdyby byl seskládán z různých povídek a byl tak i zpracován. Dlouhé záběry na ponoření se do osobnosti především hlavní postavy a se snahou vyvolat s ní určitou empatii. Skoro každý z herců se objeví jen v jedné scéně. Kromě paní Pokorné, za což můžeme jen děkovat, jelikož ona tvořila takový ten odlehčený až humorný úhel filmu. Vidíme zde hlavní postavu a snažíme se do ní nějak vcítit. Ale moc nám to nejde. Možná. Spíše jde o to, že vy vlastně nakonec zjistíte, že nevíte o čem film byl. Předpokládáme, že o dívce, která procházím těžkým obdobím. Jako dlouhá momentka dobrá, ale jako film, který má odvyprávět nějaký příběh jako takový to moc nefunguje. ()
Chvíľky zo života mladej ženy trochu stratenej v živote a vo svojich potrebách. Každá chvíľka je s niekým iným na inú tému a tak som bol v jej živote trochu stratený aj ja. Nič mi to nedalo, asi mám iné nazeranie na život. ()
Quo vadis, český film...? Jedna hvězdička Jenovéfě za zoufalou a úpornou snahu uhrát neuhratelné NIC... ()
Reklama