Režie:
Baya KasmiKamera:
Guillaume DeffontainesHudba:
Jérôme BensoussanHrají:
Vimala Pons, Agnès Jaoui, Ramzy Bedia, Laurent Capelluto, Claudia Tagbo, Anémone, Zinedine Soualem, Bruno Podalydès, Jérémie Covillault, Christophe Paou (více)Obsahy(2)
Hanna je dcerou alžírského obchodníka a francouzské hippie matky. Je to nádherná žena, která pracuje v oblasti lidských zdrojů a má velmi svobodomyslnou, laskavou povahu. A taky velký problém - s každým, koho vyhodí, se vyspí... Třicetiletá Hanna je velice okouzlující žena, která neumí říkat "ne". Trpí neurózou přehnané laskavosti. Tento podivný syndrom ovlivňuje i ostatní členy její rodiny - otec Omar je "sociální pracovník v obchodě s potravinami" a matka Simone zase "poskytovatelka psychiatrické domácí péče". Bratr Hakim, který jako jediný tuto neurózu nesdílí, se plně soustředí na svůj alžírský původ a náboženství. S Hannou ve skutečnosti nevychází vůbec. Nečekaná událost ale Hannu a Hakima donutí, aby k sobě znovu našli cestu (Cinemax)
(více)Videa (4)
Recenze (8)
Co si myslet o filmu, který začíná scénou, ve které se nějaká francouzská nymfomanka vyspí s nějakým francouzským týpkem v Oktávce RS? Sic nebyla špatná, ale že by se na ní hezky koukalo, to se taky říct nedalo. Do toho se připletla nějaká muslimská rodinka a tvůrci si začali dělat hroznou legraci z Muslimů, aby jako dali najevo, že Muslimové jsou vlastně úplně v pohodě, pokrokoví a umí se zasmát inteligentnímu vtipu. Přitom film vše vypráví s takovou tou klasickou francouzskou grácií, která jim v komediích hrozně jde. Jen s tím rozdílem, že celý ten rádoby humor je tady tak strašně prvoplánovej, až mi z toho bylo zle. Měl jsem z toho filmu pocit, že se nám snaží říct, jak jsou Muslimové vlastně hrozně fajn. Že to s nimi ve výsledku vůbec není špatný, a že si s nimi můžeme užít opravdu hodně legrace. Vážně? ()
Francouzi mají docela dobré komedie a tahle je toho ukázkou. Není to skvělá řachanda, ale už jen ten nápad je výborný. Mladá žena, která je trochu porouchaná v tom, že není schopna říct ne. Jelikož dělá na oddělení, kde celkem často vyhazuje lidi, je to problém. A tak našla cestu, jak se přenést přes svůj psychický problém a trochu ulehčit vyhazovaným jejich cestu. Prostě se s nimi vyspí. Vystavět n tomhle příběh bylo umění, ale povedlo se! ()
Opět jedna z těch trochu originálnějších francouzských dramedií. Co také jiného očekávat od režisérky filmu Jména lidí? Tady se prolínají chvilky smutnější s těmi absurdními, ale já bych to převážila spíš na komedii. Asi nebudu za rok vědět, o čem, že to bylo, ale dnes sympaťačka Vimala Pons alá Hanna a nejen ona, celá ta její rodinka splnila svůj účel a já strávila příjemný večer. Jen jsem se mimo jiné stejně nedozvěděla, co je to ten dzekfrut ? ()
Když žena neumí říkat „ne," může místy působit jako prostitutka. Rodinné prokletí za žádných okolností nikoho neodmítnout se promítá do života mladé personalistky tím, že jako náplast za propuštění z firmy dopřává pánům vášnivou noc. Zápletka neotřelá, příběh zajímavý, scénář velmi dobře napsaný, režie a herecké výkony přesné. Co více si přát? Snad jen lepší hudbu. Ale tu mi zase kompenzovala reinkarnace Serge Reggianiho Laurent Capelluto. ()
Dobrý a originálny námet, aj keď tá komédia mi do toho vôbec nepasovala. Toto bolo na čisto dramatický žáner, a je veľká škoda, že do toho motali aj tie komediálno-absurditné prvky. Najviac zo všetkého sa mi páčili tie retrospektívy do minulosti na vývoj vzťahu a formovanie osobností oboch súrodencov. Toho tam mohlo byť aj oveľa viac. Naopak, najmenej atraktívna časť bola tá Hannina "chorobná súcitnosť", to ma fakt nebavilo. Ale inak fajn, a najmä zaujímavé. ()
Galerie (22)
Photo © X-Verleih
![Jsem tu pro vás - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/411/160411031_57c04c.jpg)
Reklama