Režie:
Greta GerwigScénář:
Greta GerwigKamera:
Yorick Le SauxHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Saoirse Ronan, Emma Watson, Florence Pugh, Eliza Scanlen, Laura Dern, Timothée Chalamet, Tracy Letts, Bob Odenkirk, James Norton, Louis Garrel (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Autorka a režisérka Greta Gerwigová (Lady Bird) vytvořila Malé ženy, které čerpají z klasického románu a díla Louisy May Alcottové, a zároveň se v autorčině alter egu Jo Marchové odráží její fiktivní život. V podání Gerwigové se oblíbený příběh sester Marchových – čtyř mladých žen, z nichž každá je odhodlaná prožít život podle svého – stává nadčasovým a velice aktuálním. (Falcon)
(více)Recenze (362)
Greta Gerwig a její švitořivý sesterstvo mě velmi mile překvapily. Styl to má poctivě dobovej, přesto ale živej a roztomile vtipnej. Po ošuntělosti zkostnatělejch klasickejch dramat tu neni ani stopy. Lví podíl na tom mají samozřejmě herečky, z nichž každá zahrála bez výhrad. Florence Pugh se svojí rozjívenou Amy je perfektní. Chvíli je to veselý, chvíli smutný, ve výsledku to ale vyznívá velmi mile. A co je nejdůležitější, ten milej pocit přetrvává i několik dní po projekci. ()
Je to natočené velmi dobře, tak nejlépe jak šlo natočit předlohu. Na druhou stranu už jsem viděla třídílný seriál a tento remake mi od seriálu nepřišel tolik jiný. K předloze mám zvláštní vztah a i když v něčem je to zajímavé - vidět jak se kdysi žilo - je to prostě taková slaďárna. ()
Film je najsilnejší v živelných scénach interakcie postáv - Amy a Laurie v Paríži, Jo a Laurie na kopci, sestry pri hádkach a hrách. Len čo spomalí, usadí všetky ženy na miesto ako na renesančnom obraze pri dopise od otca, nechá sa postavy bozkávať za zvukov srdcervúcej hudby či tancovať v spomalenom zábere, tak si strieľa do nohy. Malé ženy už od predlohy musia pracovať s pátosom, dramatickosťou a sentimentom a myslím, že snaha zostať verný knihe stiahla kvalitu audiovizuálneho diela dole. Je to však slušná adaptácia pre 21. storočie, divákov a najmä diváčky si to nájde (v živote som nezažila také ticho pri vypätých scénach vo vypredanom kine) . Avšak verím, že GG sa už vráti s látkami zo súčasnosti, Lady Bird nebol dokonalý, ale zdal sa mi nenásilnejší. Okrem Florence Pugh, ktorá je tak dobrá, až sa mi nechce veriť, že vôbec existuje, a klasiky od Streep, ma príliš nikto nenadchol, ale ako celok fungovali obstojne. ()
70% Přiznám se nemít film Oskarovou nominaci, tak na něho asi nejdu. Ne náhodou byli v sále muži v menšině. Nakonec jsem ale odcházel s docela pozitivním pocitem. Jen se nesmí moc přemýšlet nad tím, z čeho pramení a že tu vlastně není žádný nosný příběh. Jen skákání mezi dospíváním a dospělostí směr šťastný konec. Holky vedle mě ale říkaly, že to bylo krásný, včetně té hlavní herečky, tak asi dobrý. Za mě stojí za vypíchnutí hlavně výkon Florence Pugh. ()
Po zhlédnutí nového remaku jsme dostali ještě větší chuť přečíst si knižní předlohu od Louisy May Alcott, k čemuž také v blízké době pravděpodobně dospějeme :-), byť se nám verze z 90. let líbila přeci jen trochu více především kvůli kouzelné atmosféře, kterou tento film značně postrádá. Další a snad jediná výtka je příliš časté, neočekávané a prudké přeskakování mezi současností a minulostí. Nám to osobně nevadilo, ale lidem, kteří neznají tento příběh, by mohly tyto "skoky časoprostorem" docela vadit a mohli by se přestat ve filmu orientovat. Přesto musíme vyzdvihnout výborně zadaptovaný scénář, podobně jako u předešlé verze přímo výtečnou hudbu, kostýmy (právoplatný Oscar) a celý skvělý casting, jmenovitě pak Saoirse Ronan, jež zvládla svoji náročnou roli Jo Marchové s nadhledem a pro nominaci si s klidem došla. Dále stojí za zmínku Laura Dern a T. Chalamet - sakryš, ta mladá naděje dnešní doby nám přijde čím dál sympatičtější! ... :-D Jinak letošní Valentýn jsme si především díky návštěvě kina a tomuto film báječně užili a nyní už můžeme doporučit tento dojímavý příběh všem, kteří v sobě zachovali ještě aspoň kouska citu... 4 a 1/2*, 80% ()
Nejkrásnější film, který jsem v poslední době viděl. Možná by se mi tak nelíbil, kdybych nebyl obeznámen s předlohou, ale všechno v něm pro mne klaplo - hudba, obraz, adaptace, herci, atmosféra. Od první scény jsem byl pohlcen... ()
Asi měsíc jsem se rozhodovala, zda na tento film jít či nikoliv. Vzhledem k tomu, že se jedná o adaptaci jednoho z mých nejoblíbenějších děl ze středoškolské povinné četby, některé herecké obsazení mě spíše odrazovalo, ale nakonec jsem se přesto rozhodla do kina dojít. Jsem ráda, že jsem tito překážky dala stranou, protože filmem jsem byla nadšena. Scénář byl kvalitně napsaný,a ačkoliv se sem tam odchyloval od knižní předlohy, nebylo to až příliš násilné, až na několik situací, kdy se, podle mého, trochu zabila, atmosféra situace (*SPOILER: například: když Amy spálí Joiny povídky, to že je psala pro tatínka jí Jo vpálí, až když se na to přijde a na Amy to dopadne až v okamžiku, kdy už nejde nic vrátit zpět, stejně tak, při nehodě při bruslení si Jo všimne, že Amy bruslí směrem k tenkému ledu, ale nic jí neřekne, jak je uražená a ještě jí to přeje *SPOILER) Pro mě milým bonusem bylo vložení názoru L.M. Alcott do úst Jo, ohledně životního osudu její postavy, který byl vlastně omluvou romantičnosti té situace. Zajímavý byl i formát propojování současnosti s minulostí na základě podobných znaků, možná jsem měla výhodu předchozího čtení, nicméně zmatené mi to nepřišlo. Herecké výkony děvčat do sebe zapadaly a vytvářely pěkný kolektivní herecký výkon, nicméně mě dokonale roztrhala Florence Pugh jako má oblíbená Amy, její přerod z rozmazlené, sobecké holčiky na mladou, až ohleduplnou ženu, byl neskutečný. Timothée Chalamet byl také velmi milé překvapení, protože jsem jej do té doby nikdy neviděla. Suma sumárum je to nádherný film, kterému dávám s plným svědomím 5 hvězdiček. ()
Život. ()
První malé ženy se mi líbí daleko víc. Tohle je víc zmatené... nevadí mi jiné roviny v posloupnosti příběhu, ale tady mi to nesedlo. Co naplat... víc se mi opravdu líbí ty starší ztvárnění... :-) ()
Od žen o ženách a pro ženy. Přesto je tahle svižná moderní adaptace románu jak od Austenové přístupná i pro muže. Má své kouzlo, zajímavou narativní strukturu, a díky výborným hereckým výkonům si může užít tenhle malý milý film každý, kdo bude chtít. ()
Chronologická roztrieštenosť tohto filmu je pre mňa nepochopiteľná. Naozaj asi nikdy nepochopím, prečo tvorcovia siahli po takto nelineárne rozprávanom príbehu. Zabili tým hneď niekoľko strašne silných scén a momentov. Namiesto toho, aby ste si ich užívali, stále sa strácate a hľadáte a pýtate sa, či táto scéna sa odohráva po tej, ktorú sme videli predtým, alebo pred ňou. Inak je to fajn. ()
Mno, nebylo to špatné, ale upřímně - je nutno remakovat něco, co bylo dovedeno téměř k dokonalosti ve zlatých devadesátkách? Tak jako každá reformulace legendární guerlainovské parfémové klasiky je to prostě slabší a slabší... Nelineárnost příběhu alias fígl odkoukaný z modernější verze "Jane Eyre" z roku 2011 tady bohužel absolutně nefunguje a díky ne zcela vymazlenému scénáři a ne tak výrazným a charizmatickým herečkám (namátko Winona Ryder vs. Saoirse Ronan, Susan Sarandon vs. Laura Dern, zejména pak představitelka Beth Claire Danes vs. Eliza Scanlen a i Trivi Alvarado jakožto Meg mi sedí víc než Emma Watson) mě zanechává příliš nonšalantní a tedy splývající s myriádami filmů a seriálů, které neurazí a nenadchnou. Love story Jo a profesora Bhaera tady stojí za starou belu - ach, kdeže je to úžasné intelektuální souznění a inspirace, ta rafinovanost a vůbec realističnost a gradace celého jejich vztahu? To se mám jako spokojit s francouzským šamponkovým seladonem poplatným mainstreamovému vkusu, koulícího očima a platnému Joině seberozvoji asi jako oteplovačky v létě? Ospravedlnitelnost této verze tedy stojí na pouhých dvou poněkud rachitických nožkách. Prvá: lepší storyline Amy Marchové, která z rozmazlené a povrchní pipinky dělá rozhodnou i obětavou ženskou. Druhá: kouzelná teta Marchová v podání Meryl Streep, bohužel mihnoucí se na pouhých 10 minut z celkové filmové stopáže. Tedy filmové decrescendo 21. století pokračuje a devadesátky tak opět triumfují, a to kurnik o parník! 65 % ()
Jéžiš, to byl omyl. Přesně 135 minut urputný nudy, kterou s lehkostí sobě vlastní definoval tak maximálně štěkot čokla na zahradě vedle kina. Většině z těch, co tady Malé ženy vyzdvihují, bych rád položil otázku: o čem to kurva bylo? A pokud si troufnou, můžou odpovědět i na následující nejasnosti: Kam to mělo směřovat? Co mělo diváka dojmout? Proč byly všechny postavy tak plytké? A které téma to dvouhodinové dílo mělo?Jako dobu občanské války, nebo lovestory, která v případě hrdinky nedávala snad ani špetku smyslu v souvislosti boyfrienda od dětství? Ne, jako upřímně vůbec nechápu, čím si tady hodnotící Greta Gerwig tak získala. Děj nulovej, časový prostřihy jsou stejně zmatečný jako v Atlasu mraků, maximálně tak pěkná kamera a celkově prostředí. Ale až na herecké výkony Florence Pugh, Laury Dern a Meryl Streep pěkná bída, moc se nechytala ani Emma Watson, který jsem celou dobu nevěřil, že nechce zbytek rodiny pozabíjet. Zásadní je však každopádně téma a nějaký smysl, vždyť to nebylo ani feministický (je o ženách, ale žádný vyšší poselství tam prostě není) a ani romantický, protože ty příběhy byly úplně na hovno vykreslený, u titulků vlastně vůbec nevíte, co si máte myslet, protože se 2 hodiny a 15 minut nedělo vůbec NIC. Předlohu jsem nečetl a ani na ni nenadávám, ale pro člověka, co nemá inside nebo ho nerozbrečí každý romantický usrání, jde o ztrátu času. ()
Hodne prijemne divani. Male radosti, male pribehy, male zeny. ()
s tímhle filmem jsme se prostě nesešli. On někam šel a já vůbec nechápala kam nebo proč ani nic dalšího. 20 minut a šlus. ()
Pro patřičné docenění filmu je nutné, aby měl divák smysl pro tuto klasiku. Ona se totiž sama spisovatelka Louisa Alcott příliš nelišila od takové Jane Austenové a můj názor je ten, že podobné příběhy měly svou hodnotu v dobách dávno minulých - z prostého důvodu, většina žen v klasické literatuře nebyla vyprofilovaná jako kompletní osobnost, která měla co říct. I proto jsou "Malé ženy" dnes již kultovním příběhem, který se bude těžit do té doby, do které bude stále relevantní otázka feminismu. Stejný dojem jsem měla z filmu, stojí víceméně na velmi známých tvářích ale vedle toho na průměrných hereckých výkonech. I to má opět svůj důvod, zahrát postavu, která se pohybuje v jasně stanovených mantinelech z poloviny 19. století není snadný úkol - respektive, zahrát takovou postavu svěže a originálně. Proto se ocitáme opět ve stejném příběhu, vedle stejných charakterů a se stejnými monology a to navzdory tomu, že kostýmy jsou propracovanější, prostředí detailnější a dialogy uvěřitelnější. ()
Veľmi mi prekážali prestrihy medzi dvomi obdobiami a zrýchlenie scén, ktoré narúšajú plynulosť filmu. ()
Film se mnou poměrně silně rezonoval. Řemeslně je natočen velmi zdatně, a to se týká jak kamery a střihu, tak například jemného, ale dobře se hodícího hudebního doprovodu. Nejvíc jsem si díky skvělému hereckému výkonu (a také až nadpřirozeně božské kráse) oblíbil v roli Amy excelující Florence Pugh. ()
Mám ráda filmy o přátelství. Mám ráda filmy, které mi dají zapomenout na svět za dvěřmi kinosálu. Mám ráda nepoddajné ženské hrdinky. Mám ráda červené pentle, zelenožluté stráně, zrzavé vlasy, široké modré sukně. Mám ráda Saoirse Ronan. Pokud jste odpověděli 5x "Já taky", běžte na to, budete se tetelit blahem. ()
Nejsem cílovka, ale přesto spokojenost. ()
Reklama