Režie:
Joseph L. MankiewiczKamera:
Joseph RuttenbergHudba:
Miklós RózsaHrají:
Marlon Brando, James Mason, John Gielgud, Louis Calhern, Edmond O'Brien, Greer Garson, Deborah Kerr, George Macready, Michael Pate, Richard Hale, Alan Napier (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Historické drama režiséra Josepha L. Mankiewicze podle stejnojmenné tragédie W. Shakespeara. Brutus (James Mason) a Cassius (John Gielgud) jsou hlavní strůjci zavraždění Ceasara (Louis Calhern). Mark Anthony (Marlon Brando) je usvědčí ze zrady a jsou vyhnáni z Říma. Oba slibují pomstu... (contrastic)
Videa (1)
Recenze (20)
Julius Caesar pro mě byl další výpravou do světa filmových adaptací Williama Shakespeara. Po Richardu III. jsem se ponořil ještě více do historie a vydal se do starověkého Říma. Na začátku pochválím atraktivní námět a propracované dialogy a monology charismaticky napsaných, obsazených a zahraných postav. Marlon Brando jako Mark Antonius a James Mason jako Brutus to zvládli perfektně. Ty kvanta dialogů pronášeli přesvědčivě a s přehledem. Tady pro mě ale leží také hlavní problém. Textu je opravdu neskutečně mnoho a více než tři čtvrtě filmu se divák jen kouká na jednu velkolepou deklamaci za druhou. Při první jsem byl napjatý, při další má pozornost uvadala a postupně mě to přestalo bavit. Výtečně zahraný projev plný silných slov a krásné mluvy rád ocením, ale sebelépe proveden mě zkrátka nebaví hodinu a půl. Přišlo mi to režisérsky nezvládnuté. Chyběla jakákoli postupná gradace, bylo to jako sled obdivuhodných řečnických cvičení, zahltilo mě to a uspalo. Nakonec jsem to dával několik večerů a nebavilo mě to. Nemělo to vůbec spád a utopilo se to ve své přehnané dialogové (monologové) velkoleposti. Navíc to postrádalo napětí, když stejně všichni ví, jak to s Caesarem nakonec dopadne. ()
Opět Shakespeare, dosledováno snad na čtvrtý pokus. No tentokrát je to celkem snesitelné, protože to navenek vypadá jako film. Slušná (nikoliv skvělá) výprava, občas nějaká ta menší davová scéna a dokonce i pokus o nějakou závěrečnou bitvu. Bohužel ta je utnuta dříve než začne. Do toho opravdu skvělí herci té doby včetně Branda. Navíc je tu známý příběh o smrti Julia Caesara. Jenže... pod tím vším je to divadlo a nic víc. Divadlo plné divadelních deklamací, proslovů, dlouhých monologů a prostě to mě k smrti nudí a navíc tento způsob hraní nemám rád. Mě to prostě přijde jako přehrávání, mám rád civilní herectví a to se bohužel se Shakespearem vylučuje. ()
"Et tu, Brute?" Slavná věta jedné z nejznámějších osobností světových dějin, antických zejména. Snímek Julius Caesar má poměrně pomalý rozjezd, kde je dobře vylíčeno, jak se postupně začíná stahovat pomyslná smyčka kolem imperátorova života. Tahle pasáž pak vyvrcholí jednou z nejslavnějších vražd v historii. Zbytek filmu je pak ve znamení herecké dominance Marlona Branda coby Marca Antonia, jehož projev nad mrtvým Caesarovým tělem byl opravdu výtečně zahraný a také poměrně působivý. ()
Jednoznačně nejlepší Gaius Julius Caesar, do dneška mám před očima pár scén včetně jeho zavraždění v senátu, nebo scénu na schodech pře dím, kde řečnil Marcus Antonius. Bohužel, víc si už ale nevybavím..Černobílá klasika s pestrou mozaikou postav převedená do lidských příběhů a osudů. Škoda jen toho, že ji naše televize celkem neprávem opomíjí. V hlavní roli mladého rebela Antonia, pravé ruky Caesarovy, velkého megalomana, který se zhlédl v orientálním způsobu života, což mu rodilí Římané nikdy neodpustili, se tenkrát blýskl mladý Marlon Brando teprve ve svém čtvrtém snímku a byla to herecká paráda. Caesara si zahrál Louis Calhern a jeho hlavního vraha, Bruta, James Manson. Film líčí vzestup a pád římského imperátora, setkáváme se tu s velkým množstvím květnatých dialogů (to ta Shakespearova předloha) především tedy v senátu (zde tak trochu na úkor akčních scén), ale to neva. Některé tam přeci jen byly, třeba ta ve skaliskách. Pomálu zde není ani všelijakých záludností a palácových intrik, ostatně ve starém Římě o ně tenkrát nebyla přeci vůbec nouze, že?Nakonec bych se snad jen zmínil o tom, že jsem tenkrát, a to se musím přiznat, asi jako patnáctiletý kluk ten konec pěkně obrečel. Líto mi bylo toho zkrvaveného pána na palácových schodech a toho úžasného Antoniova proslovu:-( ()
Shakespeare. Tedy především skvělý dramatický zážitek včetně několika vypjatých monologů - takových, které se v "normálních" filmech příliš nenosí. Ústředním tématem je konflikt republika vůči císařství. Vláda jednoho muže vůči zachování moci Senátu. Rozpory Cassiovy (výborný John Gielgud) jsou motivovány spíše závistí, zato Brutova (neméně přesvědčivý James Mason) účast na Caesarově vraždě snad opravdu pramení z lásky k Římu. Brandův Marcus Antonius není patrně tou "nejhlavnější" postavou, nastupuje až v polovině filmu desetiminutovým sólem na Capitolu - tady ovšem předvádí dokonalý výkon, když se zcela přirozeně pohybuje od pláče k zuřivosti. Film založený na květnaté Shakespearově mluvě - ta středověká němčina, v které jsem film zhlédl, byla i na mě občas trochu moc. ()
Galerie (51)
Zajímavosti (2)
- Marlon Brando se původně ve filmu vůbec neměl objevit. Tvůrci pochybovali o kvalitách jeho řeči a do filmu chtěli raději dosadit Paula Scofielda. Brando ale na svém pověstném „mumlání“ zapracoval a filmaře nakonec přesvědčil. [Zdroj: extrastory.cz] (Duoscop)
Reklama