Režie:
Julio MedemScénář:
Julio MedemKamera:
Kiko de la RicaHudba:
Lucas VidalHrají:
Úrsula Corberó, Álvaro Cervantes, Najwa Nimri, Patricia López Arnaiz, Joaquín Furriel, Daniel Grao, Maria Molins, Ángela Molina, Josep Maria Pou, Luka Peroš (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mladý pár sepisuje příběh o společné historii obou rodin. Přitom odhalí temná tajemství svých příbuzných a jeden z nich musí udělat velmi bolestivé přiznání. (Netflix)
Videa (3)
Recenze (25)
Maximálna dávka Medemovho fatalizmu. Životný príbeh ako skladačka osudom určená, ktorý človek nemôže ovplyvniť. Julio Medem tentokrát nešetril priehrštím osudovosti a prepletenia romantiky a erotiky, magických prvkov, miestami skĺzol do jemného gýču, ktorý sa dá s prehľadom odpustiť. Herci mali výrazné, zapamätateľné a ľahko podmanivé tváre, zahrali živo a emotívne, ako sme už v španielskej kinematografii zvyknutí. Oku lahodiace exteriéry lemovali iracionálnu dejovú líniu až má človek chuť tam niekde s nimi v tom príbehu byť a trochu si to užiť. Pravdepodobne nepíšem prvý krát, že Medemove filmy sú najmä o prežívaní a preciťovaní. V porovnaní s predchádzajúcimi dielami, hlavne ranými, je Rodokmeň krvi slabší na kvalite, i napriek niektorým mierne komickým scénam má svoje čaro. Čaro Medemove. ()
Španieli točia parádne psychologické drámy, ktoré svojim námetom a zápletkou dokážu zakaždým zaujať (teda väčšina). Čo sa týka El árbol de la sangre, tak musím uznať, že sa mi v tom trochu obtiažne orientovalo a miestami som sa v tom akosi strácal, vďaka čomu mi isto unikli aj určité súvislosti. Neviem či to bolo len mojim nedostatočným sústredením, alebo to skutočne bolo tak ťažko čitateľne, ale niekedy by predsa len neuškodila trochu väčšia priamočiarosť. Konceptovo bol však film kvalitný, herecké obsadenie príjemné a vizuál pôsobivý. Len škoda, že tej prekombinovanosti deju, ktorý to moc veru neuľahčil. 3* ()
Marc a Rebecca přijíždějí na starou farmu, kde chtějí sepsat příběh jejich kontroverzních rodin. Chtějí napsat pravdu a ta bývá někdy velmi, velmi bolestná. Silný příběh, osudová setkání, spletité vztahy, náhody a v neposlední řadě láska, to je Medem jakého mám rád. Někdo může namítat, že je to překombinované a rozvleklé a lehce to zavání "PilcheroLindströmismem". Může být, ale mě to nevadí a za skvělý zážitek dávám plný počet hvězd. ()
„Rebeco? Jdeš správně. Mysli na nejhorší a zvládneš to.“ Je to už dlouho, co jsem od Medema viděl film Sex a Lucía, od té doby nic dalšího. Přesto jsem si od Rodokmenu krve dost sliboval, asi i proto, že mě poslední roky Španělé málokdy zklamali. Tentokrát jsme se však trochu minuli. Přitom to všechno vypadá na první pohled krásně. Nádherná hudba, prosluněná, hřejivá kamera, výborně zvolené exteriéry. Děj není nijak nudný, vcelku jsem se bavil…bohužel však nejednou spíš kouzlem nechtěného. Tahle podívaná plná vášnivých citů, propletených noh a osudových momentů nabízí krom jiného i objímání kmenů (odkud to asi vzali, ehm), zapuštění kořenů (které zde dostává úplně nový rozměr), krávy padající z větví stromů, „býka“ rozrážejícího hlavou zeď (asi nejtupější scéna) a s tím související až ochotnický výkon Furriela (být dámou, tak asi nejen z jeho pohledu jihnu, ale herecky čistá katastrofa), no a pak ta pochybná „objímačka“ na pláži. Všechny tyhle momenty mi brání v tom dát víc než lepší 3*, přestože se jinak nejedná o vůbec špatný film. ()
Celý film vystihuje to narazenie hlavy o stenu v behu v poslednej štvrtine filmu. Mali si tie hlavy naraziť všetci už na začiatku a bol by to dvojminútový úspešný film. Keďže bol režisér zároveň scenárista, usudzujem, že to myslel tak, ako to podal. Čiže nasrať! Bol by z toho dobrý seriál, ale pod iným režisérom. Toľko postáv a príbehov v jednom filme je proste nezmysel. Rovnako je nezmysel, aby knihu písali dvaja "spisovatelia" (ktorí dovtedy nenapísali nič). Príklad: Erik Axl Sund - spisovateľské duo, ktoré vymýšľa síce dobré príbehy, ale ako celok to pôsobí necelistvo. A keďže je režisér zároveň scenárista, tak buď má schizofrenickú osobnosť, alebo mu tam do scenáru kafral niekto iný, a trebárs so súhlasom. Čiže toto pre mňa bolo ako pozerať sa na zlátaninu cez zlátaninu cez zlátaninu cez zlátaniu... A v neposlednom rade na pičovinu. ()
Reklama