Režie:
Christian CarionKamera:
Pierre CottereauHudba:
Ennio MorriconeHrají:
August Diehl, Olivier Gourmet, Mathilde Seigner, Alice Isaaz, Matthew Rhys, Thomas Schmauser, Jacques Bonnaffé, Mike Hoffmann, Laurent Gerra (více)Obsahy(1)
Květen roku 1940. Aby se vyhnuli hrozící německé invazi, opouštějí obyvatelé vesničky v severní Francii své domovy, stejně jako miliony jejich spoluobčanů. Německý chlapec Max cestuje s nimi. Jeho otec Hans se postavil proti nacistickému režimu a byl uvězněn v Arrasu za to, že lhal o své národnosti. Hans je nakonec osvobozen a vydává se hledat svého syna v doprovodu skotského vojáka, který se snaží dostat zpátky domů. (Cinemax)
(více)Videa (10)
Recenze (15)
Celkom slušný vojnový príbeh od Francúzov, síce bez nejakých veľkých vojnových scén, ale všetko zachraňuje uveriteľný a silný príbeh a samozrejme kvalitné herecké výkony. August Diehl dokáže zahrať jak hnusného nácka tak dobrosrdečného otca a rolám s tématikou 2. svetovej sa nevyhýba, čo je super. Za všetky spomeniem krásny Mallickov film - Na prahu války (2019). Počas filmu som niekoľkokrát spomenul, že hudba dosť pripomína Morriconeho. Nevedel som rok výroby filmu, vieme, že Maestro je už po smrti, preto som bol po filme prekvapený, že hudbu robil naozaj Morricone. O filme som nevedel, objavený úplnou náhodou. 80%. ()
Pre Christiana Cariona bolo takmer prioritou natočiť film o francúzskom exodu z roku 1940, pretože jeho matka bola súčasťou tohto presunu zo severu na juh. Tento exodus sa týkal 8 miliónov Francúzov, ktorí utekali pred Wehrmachtom, ktorý v krátkej dobe obsadil celé severné Francúzsko. Opisuje bezhlavý útek civilných obyvateľov z miest a dedín, všeobecnú paniku, vzájomnú nevraživosť, ohromenie, sklamanie, strach z prichádzajúcich Nemcov ale aj ústup zvyškov francúzskej armády. Vo filme je dobre spracovaný všeobecný chaos a zmätok, ktorý všade zavládol. Prostredníctvom hlavných protagonistov filmu nám zachytáva film celú paletu ľudských reakcií a myšlienok v napätých a často životu nebezpečných situáciách. Reálne ukázal na násilie vojny a všetky tie hrozné veci, ktoré sa ľudia museli naučiť, aby prežili vo vojnovom stave. Na druhej strane poukazuje na prejavy solidarity a nový obzor pre ľudí, ktorí predtým nikdy neopustil hranice ich dediny. V čase mieru by títo ľudia nikdy neprišli do kontaktu, ale vojna ignorovala nielen zemepisné, ale aj spoločenské hranice. V tom biednom a nespočetnom dave nebolo nič ľudské, podobal sa stádu na bezhlavom úteku. Mnohí z utečencov ani nevedeli, prečo utekajú, lebo celé Francúzsko horelo a nebezpečenstvo číhalo všade. Veľké množstvo civilistov bolo zabitých na cestách v rámci častých nemeckých útokov zo strany lietadiel. Vtedy dochádzalo k veľkému rozptýleniu rodín a tak veľké množstvo deti spätne nenachádzalo svoje rodiny. Mnoho mesiacov po tomto francúzskom Exoduse boli noviny plné hľadaných príbuzných alebo deti. Viac ako 90 tisíc deti sa v tom období stalo sirotami. Viac ako 3/5 Francúzska pripadlo Hitlerovi a na okupačné náklady muselo Francúzsko platiť zo začiatku 400 a potom 500 miliónov frankov denne. Film je historický úplne presný a zaoberá sa len jednou z mnoho zaujímavých udalosti z obdobia 2. svetovej vojny. ()
Doufám, že se ještě dožiji toho, že bude tento a podobné filmy (ať německé nebo francouzské) považovány za podobnou "agitku" jako většina sovětských filmů do perestrojky. Už jinde jsem popsal proč, ale udělám to stručně i zde. Jde o vytvoření paradigmatu (dle Wikipedie "obecně přijímaného schématu"), že Francouzi se během války chovali korektně (až na pár lichvářů) a Němci vlastně válku (taky) vyhráli, protože porazili nacismus. Ale, jak to v podobných případech bývá, ideologie a inspirace se nekamarádí. Průběh filmu je "nestabilní a plný vaty", zápletka "laciná", obrázky "žánrové", hudba "pořád stejný Morricone", zkrátka něco jako Gambrinus - nikomu to moc nechutná, ale pít se to dá. ()
Človek by ani neveril, ako sa s ním osud dokáže pohrať. V dobe, keď riešim každodennosť a evakuáciu u nás v 1944 mi príde do cesty film, kde sa to isté rieši vo Francúzsku o pár rokov skôr. Priepastné rozdiely, výsledok rovnaký. Túžba zachrániť sa, donútení všetko zanechať a brať len to najpotrebnejšie. Keď do toho pridáte nejaký príbeh, zápletku, Divíziu Duchov, niekoľko Nemcov v uniformách a dopravných prostriedkoch, dostanete toto. Trochu dlhé, trochu nezáživné, ale v konečnom dôsledku poučné a podávajúce pohľad na vojnu aj zo strany civilov. 3 z 5 ()
Na válečné filmy mám u Francouzů docela štěstí. Pokaždé mě překvapí nějakým zajímavým příběhem z druhé světové války, který bych si nedokázal ani vymyslet. U tohoto příběhu mi například přišlo zajímavé to, že vypráví životy zemědělců ze severu Francie, kteří utíkají na jih a jelikož je sever blíž k Německu a Belgii, pije se ve filmu poměrně často pivo. Třeba ten skotský voják, ten se tomu vůbec nebránil a bylo vidět, že si sem tam rád dá do trumpety. Takové situace, to se u francouzských filmů všeobecně moc neděje a tudíž už jenom to mi bylo velice sympatické. Později mi tedy bylo dost smutno z toho, co válka z lidí udělala, což se dalo čekat. Také mě překvapilo, co všechno jsou dospělí ochotni udělat pro děti. Na závěr musím říct, že jsem se dočkal dalšího poctivého francouzského vyvrcholení, které si Francouzi zřejmě nikdy neodpustí. ()
Galerie (19)
Zajímavosti (1)
- Vojáci Britského expedičního sboru (BEF) jsou převážně vybaveni americkými samopaly Thompson M1A1 ráže 11,43 mm. Britská armáda skutečně na začátku války převzala do své výzboje určité množství Thompsonů - varianty M1928 s charakteristickým 50ti ranným bubnovým zásobníkem. Verze M1A1 ve filmu odehrávajícím se v květnu 1940 se začala vyrábět až v říjnu 1942. (bejkovec)
Reklama