Režie:
Paul MazurskyScénář:
Paul MazurskyKamera:
Arthur J. OrnitzHudba:
Bill ContiHrají:
Lenny Baker, Shelley Winters, Ellen Greene, Lois Smith, Christopher Walken, Antonio Fargas, Dori Brenner, Lou Jacobi, Mike Kellin, Jeff Goldblum, Joe Spinell (více)Obsahy(1)
Ve filmu Příští stanice Greenwich Village (1976) natočil Paul Mazursky v podstatě vlastní příběh. Píše se rok 1953 a herecký elév Larry Lapinsky (Lenny Baker) se rozhodne opustit teplé místečko v brooklynském bytě svých rodičů a přestěhovat se na Manhattan, do bohémské čtvrti Greenwich Village. Pronajme si malý byt, obstará si místo s obchodě se zdravou výživou, navštěvuje hodiny herectví a obchází konkurzy. Stýká se s partou umělecky spřízněných přátel, k nimž patří jeho dívka Sára (Ellen Greeneová), bohémský básník Robert (Christopher Walken), černý homosexuál Bernstein (Antonio Fargas) a další herecké adeptky Connie (Dori Brennerová) a Anita (Lois Smithová). Dokonalé vystižení prostředí a dobové atmosféry patří k největším kladům Mazurského snímku, který je upřímnou výpovědí o uměleckém zrání a ambicích. Jeho další velkou předností jsou herecké výkony, zejména prakticky neznámého Lennyho Bakera v hlavní roli Larryho, který byl za svoji pozoruhodnou kreaci nominován na Zlatý glóbus (byla to bohužel jediná hlavní úloha jeho krátké kariéry, již v roce 1982 náhle ukončila rakovina, když mu bylo pouhých 37 let). Víc než přesvědčivá je v postavě typické starostlivé židovské matky Shelley Wintersová, rovněž nominovaná na Zlatý glóbus. V malých úlohách se ve filmu mihnou později známí herečtí představitelé Jeff Goldblum (herec na konkurzu Clyde Baxter), Bill Murray (kamarád v hospodě Nick Kessler) a Vincent Schiavelli (muž na večírku). (Česká televize)
(více)Recenze (18)
Problém je, že film by chtěl ukazovat uvolněné prostředí newyorských bohémů, ale často přitom sklouzává do křeče. Hlavní hrdina na mně i přes kvalitní výkon svěho představitele působil spíš jako laciný kašpárek než jako talentovaný herec (třeba to byl záměr, nevím). Nejzábavnější mi tak přišel mimickými svaly takřka nepohybující Christopher Walken. ()
Čekal jsem že půjde o Mazurskyho další kvalitní snímek jakým byl Harry a Tonto. Ovšem nekonalo se tak. Nuda, nicovatí herci, špatně zrealizovaný scénář a ještě k tomu všemu nepřiměřená délka stopáže. Navíc jak si v tý stanici povídá sám pro sebe, jelikož imituje herce, ale zároveň ze sebe dělá šaška ...ztráta času. ()
Tak po dlhej dobe som si pozrel nejaký film v TV. Ale vďaka ČT Art to bolo bez reklám a s titulkami, takže pohoda. Je to ten typ filmu, ktorý dokonale vystihuje atmosféru nejakého konkrétneho miesta a doby cez príbeh hlavného hrdinu, ktorý sa rozhodol osamostatniť od rodičov a zažíva len také obyčajné blbnutie v spoločnosti rôznych umelcov, keďže sa sám snaží presadiť ako herec. To blbnutie bolo miestami vtipné a miestami trochu nudné. Táto línia ma až tak nebrala aj keď občas som mal chuť sa k tej parte umelcov pridať. Charakter hlavného hrdinu mi trochu pripomínal vtipkára Hawkeye z Mashu, ktorý tiež všetko vážne zľahčoval humorom. Škoda, že Lenny Baker tak skoro zomrel. Typovo mi fakt dosť pripomínal Alana Aldu. Vedľajšie postavičky boli tiež celkom zaujímavé. Či už mladučký a nezodpovedný Christopher Walken alebo nádherná Ellen Greene. Plus sa tu mihne aj niekoľko ďalších budúcich hviezd. Ale napríklad Bill Murray fakt len asi na 2 sekundy niekde v dave. Najviac ma na celom filme ale bavila matka hlavného hrdinu v podaní famóznej Shelley Winters. Neustále pičovala jak chorá vrana, ale zároveň bolo celý čas jasné, že to je jej spôsob ako prejavuje lásku voči synovi a som rád, že to ku koncu pochopil. Tie je hysterické výstupy boli komické a zároveň dojímavé. Hlavne kvôli nej pridávam aj štvrtú hviezdičku. 7/10. ()
Takové docela Allenovské, pojetím i zpracováním. Většina postav fajn a tvoří pěknou plejádu rozmanitých figurek, které fungují a působí uvěřitelně. Potěšili hlavně mladý Walken a mírně komická figurka v podání Jeffa Goldbluma. Z většiny jsem se bavil, ale byla tam i trochu hlušší místa, která celek trochu srážejí. 3,5*, ale dávám 4, protože trojka sráží film do modré barvy a to si myslím úplně nezaslouží. ()
Skvělý film. Padesátá léta v New Yorku, brilantní dialogy, hudba, humor, žádný ateliér - vše v reálu. Takový koktejl retra, nostalgie a poetismu. Jak by to asi udělal Fellini s Allenem. To nízké hodnocení nechápu a zároveň chápu. Je to pro vnímavé diváky. Není tam podbízivost, napětí, sex, ale je v tom život. ()
Galerie (28)
Zajímavosti (1)
- Když se synáček loučí s rodiči, po tom co jim sdělil, že se stěhuje, dává provázkem omotaný kufr na zem za sebe a líbá matku. Když je však v dalším záběru, že už odchází, tak je kufr opět na židly. (Rodriguez)
Reklama