Režie:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Jiří ŠustHrají:
Rudolf Hrušínský, Vlastimil Brodský, Václav Neckář, Jitka Zelenohorská, Jaroslav Satoranský, Vladimír Šmeral, Ferdinand Krůta, František Řehák (více)Obsahy(1)
Film Skřivánci na niti natočil v roce 1969 Jiří Menzel na motivy povídek z knihy Bohumila Hrabala Inzerát na dům, ve kterém už nechci bydlet. Dlouhých dvacet let zůstal film uzavřen v trezoru, protože vypovídal o absurdní realitě české společnosti padesátých let, která měla zůstat navždy skryta. Děj satirického filmu se odehrává na šrotišti kladenských oceláren, jež se stalo pracovním táborem pro ty, které komunistická společnost vyvrhla až na samý svůj okraj a zde je hodlala převychovat k obrazu svému. Vedle sebe se tak sešli prokurátor, který nechtěl pochopit, že právo by se mělo podřídit politickým cílům totalitní moci, adventista, odmítající chodit v sobotu do práce, filozof, nehodlající své myšlení vtěsnat do nových pouček, saxofonista, jehož nástroj byl odsouzen coby buržoazní přežitek, živnostník a řada dalších. O kus dál pracují „kopečkářky“, dívky a ženy, jež jediné východisko viděly v útěku za hranice, který se však nepodařil... Každá postava je poznamenaná tragickým lidským osudem, ale pohled Bohumila Hrabala je hřejivě lidský, plný porozumění a hledající v každé beznadějné situaci jiskřičku naděje. Jeho hrdinové, oblečeni do starých hadrů, se sice hrabou ve starém železe, ale zdají se šťastnější než ti, kteří je sem poslali. Do kin se tvrdě zakázaný film dostal až po jednadvaceti letech, premiéru měl v lednu 1990. Diváci jej až zpětně mohli zařadit do sledu zdařilých adaptací hrabalovských předloh, jejichž tvůrcem byl Jiří Menzel. Na Berlinale 1990 získal hlavní cenu Zlatého medvěda. (Česká televize)
(více)Recenze (394)
Příběh se odehrává v kladenských ocelárnách padesátých let, proplétají se v něm osudy party novodobých uvědomělých dělníků ( prokurátor, profesor, živnostníci) a trestankyň odsouzených za pokus o opuštění republiky. Hlavní linií se stává láska mezi vyhozeným kuchařem a potrestanou dívkou. Velice pěkně vykreslené postavy, pointy dotažené do konce, hravé motivy hudby, svoboda slova "odměněná" odvozem neznámo kam - do oblasti jsem horník kdo je víc, hygiena uplatňovaná jen na pěkných děvčátkách v rozpuku ženství, humor a nadhled v každém záběru. ()
Tohle nemá cenu komentovat. Myslím, že Menzel zde dosáhl svého režijního vrcholu a že film by se měl dostat do zlatého fondu světové kinematografie. ()
Skvělý humorný film o padesátých letech. Výborné zpracování díky osobě Jiřího Menzela. ()
Menzelův přepis Hrabala je typicky poetický a místy sladkobolný, plný filozofování, komických, trpkých až krutých momentů, někdy i příjemných, jindy zase spíš mrazivě hrozivých. Některé věty (a není jich málo!) jsou hodné zaznamenání, např. "Jídlo, pití, spánek, koupel, i ten akt lásky, to jsou naše nejvznešenější úkony." nebo "Kudlo, ty seš typicky česká nátura. Jen dostaneš funkci a už si myslíš, že hovno je tvůj strejc." Ale bohužel opět nic, co by se mi jako film vrylo do paměti. Pro mě jako pro člověka, který nezažil až nezdravě adorizující projekce trezorových filmů počátkem 90. let, zůstávají Skřivánci na niti svéráznou lyrickou výpovědí o době budování socialismu v 50. letech, ale popravdě toto období si nechci připomínat příliš často... Slabší 4*. ()
Dost možná nejlepším Menzelův film. Dojemné, smutně veselé, prostě vynikající. ()
Jen kvůli scéně parodující "slavného" ministra a hudebního teoretika Nejedlého tenhle film miluju! Kdo zná dobře tohoto destruktora československé kultury, musel se lámat v pase u každé věty jako já:) ()
Krásna československá výpoveď o ťažkých časoch totality.. všetko je síce "len" naznačené no veľmi jasne a názorne. Určite jedno z najlepších Menzelových prepisov Hrabalovej poviedky. ()
Filmy s podobnou tématikou mne vždy dokáží dostat, na naší minulost jsem emociálně velmi senzitivní. Co to z nás a s námi ti k.....i udělali ? ()
Pardon, ale mě to hrozně nebavilo... ()
S timto filmem mam jeden velky problem. Je to pribeh o vsem a zaroven o nicem. Nektere rozpravy jsou uchvatne, jine jako by byly nasilim nasroubovany do zaberu. Prijemne byly uhlazene sceny mezi s Neckarem a Zelenohorskou. Asi bych to bral jinak, kdybych onu dobu zazil, prece jen ze skolnich lavic se neda vycitit ta atmosfera, zde vsak vidim pouze slusne natoceny horce usmevny trezorovy snimek... ()
Saxofon sme zrušili, protože je to buržoasní nástroj! ()
Vzhledem k trezorové povaze filmu OK, dobré herecké výkony, něco mu ale chybí, moc k srdci mi nepřirostl. ()
Podle mě úplně nejlepší spolupráce pana Hrabala a pana Menzela. Satira, dramatičnost, komedie; všechno se krásně snoubí v jeden dechberoucí celek, který musí zapůsobit na každého - ať už si onu dobu prožil, nebo o ní jenom slyšel vyprávět. Je to snímek, který by mě shlédnout každý - dokud může, dokud film ještě není v trezoru. ()
Nejvíc! Geniální a srdcervoucí. Komouše pověsit za koule do průvanu za všechny ty zvěrstva proti lidskosti. ()
Skřivánci na niti jsou filmem, kterým si plním své divácké povinnosti. Poprvé jsem jej tedy shlédl, ale hodnocení mi to nijak neulehčilo. Je pro mě velmi těžké takový film hodnotit. Bez skrupulí tak přiznám, že se trochu nechám strhnout davem a dávám maximální hodnocení. Kromě výborných hereckých výkonů, mj. dokázal Václav Neckář už po několikáté, že byl kromě výborného zpěváka i stejně kvalitním hercem (např. Ostře sledované vlaky), sledujeme ovšem neucelený příběh zdánlivě bez hlavy a paty. Je na první pohled patrné, že se jedná o několik povídek dohromady. Na druhé straně si v každém příběhu zvlášť může divák najít ten svůj, který je mu blízký. Bez ohledu na to, že se odehrává v padesátých letech a je v něm kritizována doba a to docela hlasitě, je pro mě osobně film o štěstí v době neštěstí. Že zkrátka i ve chvíli, kdy člověku není nejlíp může zjistit, že je svět krásný a najít kousek toho svého štěstí, aby našel sílu se zvednout a jít dál. ()
100 % (Ci 02/2008) ()
Kudlo, ty seš typicky česká nátura. Jen dostaneš funkci a už si myslíš, že hovno je tvůj strejc. ()
Film mě moc nezaujal, odvíjí se snad až v příliš pojatém tempu bez většího děje. Smetiště vypadá možná až příliš přátelsky a poeticky. ()
Vynikající herecko-pocitový zážitek. Nikdo extra nevynikal, nikdo nezapadl. Taková lahodná houbová polévka, kde každý hříbek, liška i klouzek má svou chuť a patří tam. I když velmi menzelovsky melancholické, vždy z toho smutku vykvetla nějaká veselost (jak už jsme u Menzela zvyklí). ()
Menzeluv majstrštyk, úchvatné filmové dílo s plejádou výborných herců.100% ()
Reklama