Režie:
Vladimír MichálekKamera:
Martin DubaHrají:
Martin Dejdar, Jiří Lábus, Jaroslava Rytychová, Kateřina Kozáková-Bílková, Jiří Schmitzer, Oldřich Kaiser, Pavel Landovský, Libuše Tomanová (více)Obsahy(2)
Film režiséra Vladimíra Michálka je postmodernistickou vizí nedokončeného románu Franze Kafky "Nezvěstný". Do Ameriky počátku 20. století, země velkých vzletů i velkých pádů, přijíždí mladý Čech (M. Dejdar). Jeho strýc (J. Lábus) je nejbohatší muž Ameriky. Synovce přijme jako vlastního syna za podmínky absolutní podřízenosti. V tvrdých poměrech, tolik vzdálených idylické Evropě, mladý muž neobstojí. Je strýcem tvrdě a nečekaně zavržen. Amerika mu nastaví svoji druhou tvář – stává se z něj vyděděnec bez budoucnosti. Filmová vize mu však jistou naději poskytne. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (197)
Naprosté nepochopení předlohy a neschopnost dotáhnout Kafkovu myšlenku do konce. Dokud se jede podle Kafky, má to grády, ale poté autory přestalo bavit domýšlet, jak to mohlo být dál, a natočili si road movie z výletu po USA bez jakékoliv další zápletky nebo myšlenky a pointy. Přičemž vše směřuje jen k odpalu závěrečné písničky. Jó, kdyby to natočili tak, že strýček v pozadí vše organizuje, přičemž Karel se zatvrdí a bude mu chtít ukázat, že není žádný nýmand, mohlo by jít o něco zcela jiného. V závěru by pak byl tvrdší, než strýc, a mohlo to končit scénou, kdy strýček s úsměvem pokývá hlavou a řekne: Vítej do rodiny. To by člověka mrazilo. Ale takhle je to jen selanka. ()
Mám rozporuplné pocity. Režiséra Michálka mám docela v oblibě, tak se zkusím na film podívat z různých úhlů. Kdybych neměla čerstvě přečtenou knihu a znala bych nejdřív film, viděla bych v něm koncentrovanou kafkovinu, že by se dala krájet. Skoro jsem chvílemi měla dojem, že se dívám na něco od Tima Burtona. Také celkem zvládám, že se do filmu nevejde všechno a zbytek je hodně přeházený i to, že hlavní představitelé jsou o dvacet let starší, než by měli být. Jenže i když tohle všechno přejdu, tak si nemůžu pomoct, kniha má prostě jiný charakter. Je mnohem střízlivější ( mysteriózní atmosféra téměř chybí) a je hlavně založená na podrobnějším vhledu do nitra hlavního hrdiny. To mi opravdu scházelo i když kukuč Martina Dejdara se mi líbí. Ale to nestačí. Navíc ženské herecké výkony mně přišly nějak slabé. Písnička na konci byla mimo...takže za tři a to je dobrá :-) ()
Film těžce předběhl svou dobu. Co se v devadesátkách jevilo jako studené depresivní divadlo beze smyslu, se dnes ve světle rozvinutého kapitalismu jeví jako výtečné existencionální drama. Film o zásadním životním rozhodnutí, volbou mezi chudou svobodou mezi lidmi anebo bohatým otroctvím samoty. Dokonalé figurky Schmitzera, Kaisera, Landovského, Vorla či Lábuse samotného ještě podtrhují absurdnost Ameriky, země neomezených možností, kde jsou všichni vlastně omezení nejvíc. A je-li úniku, pak jedině prostřednictvím lásky. A to je ta Oklahoma....90% ()
Kafkoidní, ale odporně napsané a zahrané. Herci se div negebí, když solí ty svoje hloupý repliky o shánění pozemků, těžení vody a životních směrech. Nehledě nato, že Jirka Schmitzer musel být konstantě pod parou. Vše je navíc hrozně nahrubo a vyznívá nepříjemně prvoplánově. Utkví mi leda fantaskní výprava a Petr Vacek v nejlepší roli ve filmu. ()
Je pro mě docela těžké nějak rozebrat a pochopit už tak těžko uchopitelný film, když (až na Proměnu) neznám žádné Kafkovo dílo, nečetl jsem nedokončenou předlohu Nezvěstný a do rešerší na zhlédnutí Ameriky, jsem o ni neslyšel. Na druhou stranu některé motivy připomenou Kafkův složitý vztah k dominantního otci, jehož příkazy Kafka vždy následoval, z otce měl strach, nikdy se mu nedokázal postavit a tak se ubíjel v byokratické práci uředníka, kterou nenáviděl. Tyto motivy jsou zde jasně vidět na vztahu Karla a jeho strýce , pro kterého neexistuje nic jiného než tvrdá práce a investování, díky čemuž se dostal tak vysoko , kde je. Na druhou stranu vyžaduje celodenní poslušnost a odmítá svobodné nakládání s časem. A když si Karel něco dovolí, má hned strach z toho, co na to řekne strýček, který ho má neustále pod kontrolou. Musím říct, že tento vztah mezi synovcem a nově nalezeným strýcem byl zajímavě napjatý a Jiřímu Lábusovi přinesl pozoruhodnou příležitost v temné záhadné stylizaci, která mu právem přinesla Českého lva. A jak Lábusův strýc (byť z pochopitelných důvodů - držel ze svých zásad a nebyl schopen z nich odstoupit, takže se od sebe s Karlem odcizili a strýc neměl zájem o žádný další kontakt), zmizí, něco tomu filmu začne chybět. Ale ok, Karel na své cestě Amerikou začne narážet na samé potrhlé, až odpudivé postavy přesně v duchu existencialismu. Udržuje si to tedy nějákou atmosféru, to zase jo . Karel se chce vrátit, přestává chápat, proč vůbec do Ameriky odcestoval a co se vůle kolem děje. A tato jízda je završena děsivým gansterem Kaiserem, který bagatelizuje Karlův zločin a nabídne mu ochranu, aby ho poté postupně...no, kdo viděl, tak ví. A oni to celé na posledních pět minut zakončí romantickým happy endem s trubkou a pouští a pustí vypalovačku od Lucie? Jako z komentářů jsem pochopil dobový kontext, že pro objevení Lucie byl možná tento film i dost zásadní a spousta lidí ho má se spojeno hlavně s oblíbenou závěrečnou písničkou z mladí. Ale dneska je Amerika už tak zprofanovaná odrhovačka, že mi to zakončení přišlo ještě víc z kategorie WTF a koukal jsem na to, jak z jara. Ono obecně filmařsky je ten film na levelu devadesátkové nadšení. S čímž souvisí tenká hranice všeho dobrého a špatného, co s tím může souviset. Co jmenovat z toho špatného? Všechny zúčastněné dámy ve filmu nepředvádí nic jiného než maximálně svá těla a v životě jsem o nich neslyšel. Asi mám málo nastudované devadesátkové modelky. Každopádně se není čemu divit, že poškádlily diváky v Americe, načež se po nich slehla zem a dalších hereckých nabídek se již nedočkaly. Ale některé věci už by dneska tak ,,špinavě´´ snad ani nemohly působit. Už první záběry na Prahu a okno rodného domu Karla Rossmana mi přišly něčím nervydrásající. Co se dále týče formy (která docela válcuje obsah), film je často obohacen o dokreslené věci a la Karel Zeman. Některé záběry jsou stylizovany až do Noir filmu nejen oblečením postav nebo tím, že postavy jsou občas zahaleny do tmy, ze které se vynořují jako světla. A musím říct, že některé lokace mi i dost líbily. Třeba sídlo Karlova strýce s obřími sloupy, velkým schodištem, mohutnými zdi a všudypřítomnými studenými barvami. Některý věci už ale byly dost úlet (třeba ten bar s blikajícími světly a techno hudbou.) () (méně) (více)
Galerie (10)
Zajímavosti (10)
- Libor Bouček sa vyjadril, že pre neho je film: "Symbolom deväťdesiatich rokov, kedy sme si mysleli, ako to tu u nás ekonomicky rastie a dotkneme sa tej Ameriky." (Arsenal83)
- Výtvarné ztvárnění filmu malířem Jaroslavem Rónou bylo inspirováno Verneovkami Karla Zemana. (hippyman)
- Jedná se o první kinematografický film podle Kafky v české produkci. (Snorlax)
Reklama