Režie:
Vladimír MichálekScénář:
Milena JelinekKamera:
Martin DubaHrají:
Bolek Polívka, Veronika Žilková, Petr Kavan, Jiří Pecha, Simona Peková, Antonín Kinský, Jaromíra Mílová, Soňa Valentová, Jiří Lábus, Richard Metznarowski (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh vesnického faráře, který bojuje se státními úředníky i vyššími církevními představiteli za záchranu kostela, se odehrává na sklonku 80. let. Pro faráře Holého představuje víra v Boha neotřesitelnou hodnotu a navíc zápasí s pocitem vlastní zbytečnosti a bezmocnosti při setkání s chorobou milované Marjánky. Stejně bezmocný je i před socialistickým režimem, který arogantně likviduje hmotné i duchovní hodnoty. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (255)
Bolek Polívka ze sebe definitivně strhl nálepku komediálního baviče. Dokázal, že je to PAN HEREC, který si s bravurou a přirozeností poradí i s vážnou, dramatickou rolí. Film navíc skvěle vykresluje šeď, bezvětří a beznaděj tehdejší doby. A i když jsem si Žilkovou v roli tajné lásky pana faráře nejdřív nedokázala představit, svým výkonem mě přesvědčila natolik, že jsem její poslední chvilky upřímně oplakala. ()
Skoda jen zbytecne prekombinovaneho deje. ()
Velmi dobrý film. Zvláště výkony v hlavních rolích se mi líbily. ()
Ti zlí komunisti byli ale hrozně oškliví na tu hodnou církev. Vždyť ta chce přece jenom to dobro, lásku, víru a žádné hmotné statky ji nezajímají. Nene, kdepak, tady jde o něco duchovně velkého a nikoli o ideovou přípravu k vrácení nakradeného majetku. A aby bylo jasno, tak já v Boha v rámci možností věřím, ale nehodlám se kvůli tomu stát členem na pokyn bučícího stáda. ()
Posmutné drama s takovým poetickým nadhledem, se kterým ukazuje život na vesnici a především životní strasti faráře, jenž se všemi silami snaží zachránit milovaný kostel před rudou mašinérií. Rozhodně jeden z těch TOP porevolučních filmů. Má to v sobě cit a emoce a herci podávají špičkový výkon. 4* za 77% ()
Krásně napsaný, zahraný a samozřejmě i zrežírovaný film. Herecky je Zapomenuté světlo vůbec zajímavé, Bolka Polívku jsem si totiž v roli faráře nedovedl příliš představit, ale odehrál ho výborně. Stejně tak kvalitní výkony podává i zbytek herců, je třeba jmenovat například Veroniku Žilkovou, klasického Jiřího Pechu, ale i noblesní dámu Zitu Kabátovou, jejíž tante silně dramatický příběh příjemně odlehčí, dokonce mu dodá chvilkoví komediální nádech. Nádherné, občas až poetické záběry potom dodá kamera. A stejně tak poeticky je dolaďuje snová hudba Radima Hladíka. Co se děje týče, taktéž nemám výhrad, naopak podobně to dosti pravděpodobně chodilo, tedy i jako zrcadlo nejen tehdejší společnosti velice dobré. Začátky Vladimíra Michálka byly silné, po pro mě jedinečné Americe natočil stejně tak kvalitní Zapomenuté světlo, tedy jedny z nejlepších českých filmů vůbec. 80% ()
Krásný film z doby kdy lidé na Boží světlo opravdu zapomněli a doba se hnala vpřed bez lásky, dobra a krásy. Opravdu obdivuji lidi, kteří dobu normalizace přestáli s vírou v duši a nenechali se zastrašit, padajícími plechy ze střech kostelů, které krásně ve filmu reprezentují rozpad lidského vnímání teatrálního světa nad námi. Skvělý Bolek Polívka, který jakoby samotný pěšák církve stál proti celé lidově socialistické republice, která zapomněla na Boha a jeho lásku k nám. ()
Komorná melodráma situovaná do predrevolučného Československa nakrútená už v porevolučnom Česku. Najviac potešila asi farárova facka súdruhovi. Takej pomstychtivej komunistickej svini je aj facka málo. Pre mňa doteraz neznámy film, ktorý rád priradím k výberu toho najlepšieho, čo sa u našich bratov nakrútilo s výborným Polívkom a Žilkovou. Čím viac takýchto filmov, tým lepšie. Komunizmus krivil charaktery, učil ľudí stádovitosti, robil z nich zlodejov a bral im aj posledné štipky dôstojnosti. Preto sa už nesmie nikdy zopakovať. ()
Film je dukaz, ze Polivka je herec s velkym H a ze Zilkova ma na vic nez na Tele tele.... ()
9/10 - Když nepočítám malou (a skvělou) roličku ve filmu Akumulátor 1, po Dědictví se Bolek Polívka objevil opět v hlavní roli právě v Zapomenutém světle. Byl to od něj dobrý tah. Na film jsem se dostal v roce 1996 (?) zcela náhodou - šli jsme na něj "povinně" s naší třídou na střední (?) škole a neměl jsem vůbec tušení, o čem film je, věděl jsem pouze to, že v něm hraje Bolek. V té době jsem ho měl díky Dědictví zažitého jako komika, a když se objevil v prvních minutách tohoto filmu coby farář v lijáku, měl jsem z toho hodně smíšené pocity a čekal jsem zase nějakou parodii na církev typu Slunce, seno... Díky Bohu jsem se ničeho podobného nedočkal. V následující scéně však promluvil a byl to zcela jiný Bolek. Žádné "prde, vole...", ale inteligentní role, kterou dokázal, že je opravdu pan Herec a jeho popularita, kterou získal u většiny národa díky Dědictví, je skutečně zasloužená. Pokud tedy vyzdvihovat jeho herecké kvality ve filmu, tak především v Zapomenutém světle. Čeští lvi za nejlepší herecké výkony právem připadly Polívkovi a Žilkové, nelze nezopakovat, že vynikající jsou i Pecha a Kinský. (Nejen) pro mě jeden z nejlepších porevolučních českých filmů. ()
Film, který je možná pro českou kinematografii 90. let netypický, byť prvky tolik oblíbené sociální kritiky zbohatlíků (maskovaných za papaláše) obsahuje také. Překvapí soustředěný herecký výkon B. Polívky i V. Žilkové. ()
Citlivý, hluboký příběh a nejlepší - asi životní role Veroniky Žilkové....Polívka jako vždy standardní čili výborný výkon. I ústřední motiv na plakátu a na obalu DVD se mi líbí.... ()
Komunisti jako vždycky jednorozměrná parta, doba viděná devadesátkově antikomunistickým filtrem a navíc: Monika mi řekla, že film zdaleka nereplikuje sílu knihy. / Ani vyfabulované restituční nároky nezastavily pokles do církevních struktur začleněných věřících, nastartovaný zhruba s přechodem ke kapitalistické ústavě. Možná, že křesťanství společensky prosperuje víc tam, kde vládne komunista. ()
nikdy som netušila, ze by Bolek Polívka mohol tak skvelo zahrať farára... ()
Bolek Polívka na filmovém plátně exceloval více už jen jednou – v Musíme si pomáhat. Což je samozřejmě kompliment. Byl úžasný! A Veronika Žilková zaostává jen o malý kousek. Vynikající film o pochmurné době 80. let v ČSSR. 4 ****. ()
S hodnocením jsem čekala skoro dvacet let. A stále si nevím rady… Film má nepochybné kvality. Emoce, které ve vás zanechá, jsou hluboké a dlouhodobé. Na pana restauratéra Kinského, který v povaze kombinoval ušlechtilost s lidovým člověčenstvím, ráda vzpomínám (budiž mu už dlouho nebe jeho pravým domovem). Příběh je zasazený do lyrické doby, bytostně sympatické tím, že se v ní zastavil čas. Jsem ráda, že jsem tuto dobu zažila. Nebude se opakovat. Ale ani s tím vším pro mě film nepředstavuje malý zázrak, o kterém mnozí mluví. Ne že bych byla fanoušek složité, zapšklé a hodně do sebe orientované osobnosti Jakuba Demla, jsem ráda, že scénář stojí vedle několika málo demlovských motivů jako hrdé, samostatné dílo. Vadí mi tu ale linka nevyslovené lásky faráře Holého k Marjánce. Film se o ni příliš opírá. Je to linka plochá, a tak i děj zplošťuje. Zapomenuté světlo mohlo být wolkerovskou galaxií, ale zůstalo jen hrabětovskou mlhovinou, která se rozlítostní a pohladí. ()
Musim se zaradit do fronty obdivovatelu. Ikdyz film pusobi obcas trochu televizne, je opravdu diky scenari, rezii a hercum brilantni. Krasny pribeh. Pan Polivka prekvapuje kazdym zaberem a Veronika Zilkova opet dokazuje, ze neni jen Tele. Davam max a preju si vic takovych duchaplnych filmu z nasi tovarny na sny. ()
S převládajícím názorem, že toto dílo patří k tomu lepšímu (ne-li nejlepšímu) co u nás v polistopadových časech vzniklo mohu souhlasit. Dojemný venkovský příběh s výbornou atmosférou a skvělými hereckými výkony. Bolek Polívka rozhodně má přepoklady pro podobné role, už díky svému hlasu. V tomto směru mi to jako překvapení nepřišlo. O přístupu minulého režimu k některým, nejen církevním památkám asi nelze polemizovat, důsledky vidíme mnohdy dodnes. Zapomenuté světlo snese nejpřísnější měřítka. ()
Jeden z dalších "slušných" polistopadových filmů, který je ale pořád stejný jako jiné české filmy. Jak jednou řekla Chytilová v kinoboxu, chtělo by to revoluci ;-) ()
Je to pravdivé, laskavé a upřímné. Bolek Polívka v jedné ze svých nejlepších rolí. Možná nejlepší porevoluční český film. ()
Reklama