Režie:
Antonín MášaKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Leoš Suchařípa, Petr Čepek, Táňa Fischerová, Ladislav Frej st., Jiří Zahajský, Ondřej Vetchý, Miloslav Štibich, Gabriela Wilhelmová, Václav Babka (více)Obsahy(1)
Divadelní režisér naráží na nezájem a nezodpovědnost hereckého souboru, jehož členové intrikují a shánějí se po vedlejších příjmech. Unavený a nemocný umělec chce svou práci dokončit za každou cenu. Aktualizovaný přepis divadelní hry, kterou na počátku 80. let inscenoval Evald Schorm. V autorské interpretaci A. M. se z působivé výpovědi o mravním úpadku v letech normalizace stala plochá postrevoluční agitka. Tvůrci se dostalo poct na festivalu v Karlových Varech, kvůli jehož termínu byly uspěchány dokončovací práce. Kritika ráda předvedla svoji nezaujatost a byla jednohlasně nemilosrdná. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (52)
Jeden z největších výkonů Leoše Suchařípy ve filmu , který vznikl hned po Listopadu a snaží se reflektovat život v socialistické společnosti, vztahy mezi lidmi. Ukazuje k jakému cynismu vede kličkování a snaha mít se co nejlépe, byť třeba i na úkor ostatních. Čím více se vzdalujeme téhle době, tím více zapomínáme na tyhle vzorce chování a tím obtížnější (jak se zdá) je natočit film, který by tak věrně zachytil atmosféru doby. Evald Schorm by se jistě neurazil. ()
Výborný "polistopadový" film, natočený po listopadu, zobrazující dobu před a také zákoutí divadelní branže...oddanost i rezignaci (Bohdalka výborná) a také deroucí se kapitalismus, který pomocí "známých" lidi připravuje celý národ, podobně, jak to dělali ti před nimi. Máša dokázal skvěle nastavit zrcadlo doby, když tedy mohl. ()
Fantasticky trefný film, bohužel mnohem víc přesný, než vtahující a burcující. Antonín Máša se toho nebál a hned po revoluci nadhodil otázku, na níž společnost ani po třiceti letech nenašla uspokojivou odpověď. Postupem času se sice prosadila teze o deseti miliónech obětí, ale s tím se nespokojila ani realita, ani divadelní režisér Jan Jonáš, tady ztvárněný vynikajícím Leošem Suchařípou. Vcelku chápu proč film zapadl, ale stát se to nemělo. ()
Vida, i divadelní prostředí má svůj Trhák! Jen méně roztančený, zato více kousavý... ,,Ta scéna takhle vypadat nebude pane režisére. Uklízečky říkají, že to prostě stavět nebudou." Výborný Suchařípa v roli režiséra, který divadlo skutečně miluje, myslí to s ním poctivě a chce inscenovat velké věci, jenomže veškeré složky - od líných techniků až k egoistickým hercům - mu neustále házejí klacky pod nohy. I přes nepříjemnou naivitu některých dialogů (hlavně ty, v nichž figuruje Ondřej Vetchý, mladý technik-idealista, jehož snem je objíždět zemi ve stanu a hrát divadlo pro chudé) jde o velmi věrné zachycení divadelního zákulisí. A je tomu tak dodnes, což bohužel ze své praxe mohu potvrdit. Když jsme si tento film pouštěli jako inspirační zdroj k jisté inscenaci, polovina herců to vzdala už před začátkem s tím, že mají zrovna jiné povinnosti, a další dva odešli před koncem, protože spěchali na dabing... ()
Vítězslav Jandák je mimořádně špatný herec, pročež mě v tomto filmu příjemně překvapilo, že hrál sám sebe. Leoš Suchařípa byl podle mého skvělý, ostatně jako vždy a ve všem. Zajímavý pohled na divadelní prostředí, kde talentovaný a schopný režisér musí bojovat s přízemností, hloupostí a nadutostí hereckého souboru a nekompetentností divadelních zaměstnaců v čele s vedením (Jiří Samek byl velice přesvědčivý). Jinak celý film působí jako karikatura sebe sama. "Pane Dittrich, musí to zadunět..." ()
Galerie (1)
Zajímavosti (4)
- Film je věnován památce Evalda Schorma a Pavla Juráčka. [Zdroj: filmovyprehled.cz] (SONY_)
- Ve 27. minutě zazní píseň „Svítá“ od Jaroslava Ježka, Jiřího Voskovce a Jana Wericha. (Winster)
- Film je natočen na motivy námětu "Noční zkoušky" od Antonína Máši. (Terva)
Reklama