Režie:
Antonín MášaScénář:
Antonín MášaKamera:
Ivan ŠlapetaHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Petr Čepek, Táňa Fischerová, Marta Krásová, Vladimír Šmeral, Josef Somr, Jiří Hrzán, Jiří Pleskot, Jiřina Jirásková, Ladislav Mrkvička, Jiří Kodet (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Český film HOTEL PRO CIZINCE natočil režisér Antonín Máša podle vlastního námětu a scénáře, na němž s ním spolupracoval kameraman Ivan Šlapeta a jako dramaturg se podílel Sergej Machonin. Podtitulkem scénáře "Mumraj o lásce a smrti" se autoři pokusili naznačit, oč jim ve filmu jde. Ovšem skutečně jen naznačit. Tajemný příběh lásky a vraždy mladého básníka v hotelu pro cizince je zasazen do secesního prostředí, které mu dodává zcela zvláštní atmosféru, v českém filmu téměř ojedinělou. Na druhé straně je nesporné, že film těží hojně z několika literárních i filmových vzorů. Mezi prvními nacházíme četné ozvuky Franze Kafky, druhé jsou pak dány především tradicí filmové veselohry němé éry. Příběh sám má však i symbolický podtext, který jej spojuje s dneškem. Hotel Svět je obrazem světa s malým "es". V tomto světě, prolezlém lhostejností, přetvářkou, lží a zločinem, hledá básník čistou a skutečnou lásku.
60. leta přinesla české kinematografii nejen vzedmutí kritického pohledu na sociální i politickou situaci, nejen zájem o mistrně postiženou všední existemnci úplně obyčejných lidiček, ale také experimentující hledání nového tvaru, nových vypravěčských metod. Jeden z nejvýraznějších pokusů podnikl Antonín Máša filmem Hotel pro cizince. V stísněných prostorách kdysi nepochybně honosného pensionu se odehrává příběh mladého nadějného básníka, jenž byl nalezen zavražděný. Sledujeme tak jakousi rekonstrukci jeho osudů, jak je zachycuje dochovaný deník, spleť snově podivných událostí, k nimž se jen obtížně hledá výkladový klíč. Máša natočil jakousi svéráznou tragikomedii, v obrazové složce hojně inspirovanou secesí, ale také odkazem Franze Kafky. Sc odstupem času však snadno postřehneme neživotnou spekulativnost. Pojetí, které zpochybňuje hodnověrnost lidského vnímání i plnou poznatelnost dění kolem nás, prozrazuje módní vliv některých filmů francouzské nové vlny, zejména Loni v Marienbadu. Výsledkem je však pouhé epigonství.
(oficiální text distributora)
Recenze (64)
Tenhle film je pro mě jeden z největších pokladů české filmové vlny, který navíc nikdo v dnešní době nezná a neřeší. Metafora je tu naprosto jednoznačná, postavy geniálně vymyšlené, špičkově zahrané, celý film provází inteligentní a velmi absurdní humor, který mám rád, skvělá hudba Svatopluka Havelky a ***spoiler*** nakonec přijede i Otomar! ()
Kafkárna ano, groteska jen v orámovaných titulcích a podobenství světa jen jako pitoresktní a nepochopitelný sled nevypočitatelných událostí. "Vy jste mi plivl do kávy!" "Ano Pane, plivl". No ...a co teď? ()
Je to jeden z mých nejoblíbenějších filmů, tak jsem se k němu chtěla vyjádřit, ale jak tu tak čtu ty komentáře, tak vidím, že by to bylo zbytečné. Není to film, který se bude líbit každému, ale určitě stojí za vidění, pokud máte rádi šedesátá, tak snad nebudete litovat těch sta minut, které vás to bude stát. Já to viděla v kině a byla jsem nadšena, je teda pravda, že ne všichni se při odchodu tvářili spokojeně. Nezaujme zřejmě občany, kteří mají rádi filmy "rovnou na komoru" a nebude se líbit ani samozvaným filmovým kritikům, kteří se rádi rýpou v .... kteří se rádi rýpou. Pokud nepatříte ani do jedné této skupiny, tak se toho nebojte. ()
Dílko osobitě stylizované (přesněji : ozlomkrk svérázné), rozhodně ne hloupé a navzdory prolínání kafkárny šaškárnou zásadně romantické. Čepek už ve své první roli šíří něco, čemu dnes lid z magazínů a televize říká charisma (spokojil bych se součtem výrazné tváře, pohledu černého myslivce a neochoty se rozpovídat), vzbudit zájem o postavu a její osud je však nad jeho / režisérovy síly. ()