Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
Javier AguirresarobeHudba:
Alberto IglesiasHrají:
Javier Cámara, Darío Grandinetti, Leonor Watling, Rosario Flores, Geraldine Chaplin, Fele Martínez, Paz Vega, Elena Anaya, Lola Dueñas, Ana Fernández (více)Obsahy(1)
Jsme diváky taneční kreace souboru Piny Bauschové. V hledišti sedí dva muži: jeden pláče, druhý se dívá. Touto symetrií, zprvu absurdní, posléze logickou, začíná film. Od prvního obrazu víme, že budeme sledovat dva příběhy, které se protnou v tomtéž stavu čekání. Mladý ošetřovatel Benigno už několik měsíců pečuje o mladou tanečnici Alicii, která po nehodě upadla do kómatu. Zamiloval se do nehybné a němé mladé ženy, vypráví jí o všem, co dělá. Na téže klinice potká svého souseda z divadla. Marco je spisovatel, přítel toreadorky Lydie, která je rovněž v komatu poté, co ji nabral na rohy býk. Oba muži čekají, zda se ženy probudí: jeden tajně miluje dívku, jež by za normálních okolností byla pro něj nedosažitelná, druhý nemusí svou lásku skrývat, ale tuší, že je ztracená. Jeden věří a doufá, druhý pochybuje. Almodóvar přechází od jednoho ke druhému zaznamenávaje banální rituály nemocniční péče, než dospěje k překvapivému rozuzlení. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (314)
Nekompromisné zobrazenie ľudských osudov a charakterov z ozajstného života a to všetko s neuveriteľnou jednoduchosťou. J. Cámara exceluje a D. Grandinetti skvele asistuje. Film, ktorému patrí špeciálne miesto nielen v tvorbe P. Almodóvara. Osobné hodnotenie: 86% (****) ()
Chvíli mi trvalo, než jsem se dostala do děje, a první třetinu jsem měla chuť dát odpad. Pak se to ale slušně rozjelo, a bylo mi líto, že film už končí. Jediné, co mi vadilo, bylo černobílé video, to na mě bylo opravdu trochu moc. ()
Zatímco další A. filmy vás udržují v napětí, kdo je pachatelem nebo se jak se to celé rozplete, zde dobrou polovinu čekáte, s napětím jen o trochu menším, o co půjde tentokrát. Pak film nabere celkem jiný směr a z mého pohledu to samotný konec ještě více uzemnil. Herecké výkony mě tentokrát nechaly v podobné pochybnosti, oscilovali mezi dvěma póly natolik, že to celé ztrácelo na uvěřitelnosti. ()
V Hable con ella dokazuje Pedro Almodóvar prostý fakt, že je to režisérské démon, a zároveň mě utvrzuje v tom, že jej chci stále sledovat. Prostředí je obvykle až nevinně prosté, většina děje se odehrává v nemocničním prostředí s ženami v kómatu a jejími ošetřovateli/kami. Režisér do něj však dosazuje velmi neobvyklé pojetí romantického žánru, které přímo nabízí jít za hranici etiky, morálky a lidské přirozenosti. Jistě, něčeho takového by byl schopen ledajaký jiný psychopat, nicméně Almodóvar děj nebulvarizuje, naopak užívá svého daru učinit i to groteskní relativně lidským. Na můj vkus možná až příliš, jelikož ačkoliv přiznává, že jistá postava je zcela očividný psychopat, tak k danému psychopatovi přistupuje možná až moc empaticky. Navzdory tomu se mi však od Dolor y Gloria a Los abrazos rotos líbil tento Almodóvar asi nejvíc, ostatně jde o filmový majstrštyk, od začátku až do konce velmi precizně a atraktivně vyprávěný, vizuálně zajímavý a přesto zcela obyčejný - ostatně většina režisérových snímků se odehrává v nejobyčejnějším španělském městě, ergo v Madridu, on z něj však činí velmi živé místo, aniž by mu musel cokoliv přidávat (z mého života v Madridu bych řekl, že mu spíše ubírá). Pochvalu si samozřejmě zaslouží i kamera, z většiny záběrů je cítit tvůrcovo sebevědomí a uvědomělost o tom, jak to má vypadat - asi nejvýraznější je to jednak v úvodu s baletem, kdy je taneční scéna nahrazena blízkou scénou na oba mužské protagonisty, a pak ve scéně s býčími zápasy, které jsou i přes technické limity doby nasnímány velmi poutavě. ()
Zvláštní. Po prvním shlédnutí jsem dal jen tři hvězdičky. Od té doby mi doma přibylo pár DVD s filmy Pedra Almódovara... A dneska neváhám s pěti... Almódovar je nevídaný zjev v celosvětové kinematografii. Emotivní, ale citově nevydírá, vtipný ale nikdy netlačí na pilu, empatický, jako málokterý muž. A zatím všechny jeho filmy (ať se nám mohou jakkoliv zdát námětem podobné) s sebou nesou hluboce lidské příběhy... ()
První půle na můj vkus až příliš rozvleklá, druhá naopak emotivně velmi silná. Hodně zajímavý film, který jen tak nevyšumí. ()
Po obrazovej stránke vynikajúce. Scény hýria všakovakými farbami, krásny spev, originálny "film pre pamätníkov", absurdná zápletka, láska k žene, ktorá už dlho spí. Taká, ktorej môžete všetko povedať. O ktorú sa môžete neobmedzene starať, až kým sa nezobudí. Túžite ju prebudiť, ale ako? Možno pomôže láska. Skvelý film postavený na vzťahoch a na vynikajúcom scenári. Treba vidieť. ()
Almodóvar... Každý jeho film je svět sám pro sebe..... téma je do detailu vyleštěné, originální a osobité.... jeho filmy mají náboj synapticky přecházející v pohnutí postav a jejich osudů.... Mluv s ní je pro mě osobně zatím nejméně prožitý Almodóvarův film, protože mě jednoduše nijak nepoznamenal... asi je to zvláštní uzavřeností všech "živých" i "oněch komaticky živých" postav.... jejich prožívání, resp. retrospektivní návraty v prožívání, je odhaleno zlehka a pohrouženě, na Španělsko až Skandinávsky nezvykle - tiše a do sebe zaintovertněně, že mě-mé srdce prostě bilo-bylo stejně-stejné jako předtím... ale zkusím tu třešínku ochutnat v jiném sebenaladění a třeba ještě změním názor a budu s Ní mluvit.... (2nd - 08/07) ano mluvili jsme spolu... Na opakované shlédnutí vřelejší. Podobný účinek jako u filmu od Suzanne Bier "Things We Lost in the Fire" - až napodruhé a pak už pořád... ()
Některé výjevy pěkné (Caetano Veloso nezapomenutelně interpretující Cucurrucucu paloma), ale po celou dobu mně byl tento film cizí. ()
Možná 5*, nemůžu se rozhodnout. :) ()
V podstate ani nemam velmi co vytknut filmu. Moje obrovske plus mal za namet - no komu by uz napadlo tocit film a vymyslat zapletky o ludoch, kt. su v kome. Milujem taketo netradicne filmy, milujem (pre mna) neznamych hercov,milujem lahky zvrat v deji,milujem stastny koniec (no nie HAPPY END), ale stale mi tam chybalo nieco (ale to je lne moj vlastny osobny pocit), preco filmu nedavam 5*. Osobna pozn. : nadpisy vztahov, resp ich pomenovania mi najskor prisli dost...dementne??:D ale na konci filmu som bola velmi velmi milo prekvapena a zistila som ze taka "dementnost" sa mohla zrodit len v mojej hlave.. ()
Nebylo to špatné, ale od pana Pedra jsem viděl lepší kousky než je tenhle. Celé to od začátku směřovalo k jediné myšlence, na které to bylo postavené: mluv s ní. Asi od poloviny filmu bylo jasné, jak rozhovor s ní dopadne. Nesedlo mi ani grafické pojetí, umělecká tvář filmu, třeba ony černobílé pasáže němého filmu. Bylo to ležérní, utahané. Škoda. ()
Když jsem viděla ty dva muže, jak sedí u lůžek "svých" žen, jeden s ní mluví a druhý neví jak, bylo to dojemné a zvláštní zároveň. Oba si k nim hledali cestu, ale nakonec vše bylo úplně jinak, jak už to u Almodóvara bývá. Před devíti lety jsem neuměla tento křehký snímek ocenit, teď jsem to snad aspoň částečně dokázala. A Pedro Almodóvar má pro mě ještě jednu schopnost - z lidí, které bych v našem reálném světě asi neoznačila za pohledné, dělá svým tvůrčím talentem a citem fyzicky krásné a zajímavé osoby (Rosario Flores a Darío Grandinetti) - a to nemyslím práci maskérů. ()
Silný film o veciach o ktorých ludia asi radsej mlcia alebo si ich ani radsej nepredstavuju ale su tu. To je proste Pedro! ()
Veľmi citlivo poňatý film, ktorý rozhodne zaujme plus krásna hudba. Jeden z 1001 filmov ktoré musíte vidieť než zomriete. ()
Pribeh o medziludskych vztahoch? Si robis srandu. Prvy chlap, co furt reve, chodi so zenskou, lenze ona s nim vlastne nechodi, o com on nevie. Druhy chlap sa chce ozenit so zenskou. Lenze ona o tom tiez nevie, lebo je v kome:))) A prekvapivy zaver: 2 zo 4 umru a zvysok sa da dokopy:))))))))Scenaristicka bomba. Jedine co stalo za to bola Leonor Watling a scena so zmenseninou. ()
Dlouho jsem odolávala a opět mě Pedro Almodóvar nezklamal. Já ho žeru !!! Nádherný film, skvělá hudba, herecké výkony. Ta jedinečnost v každém jeho filmu mě nepřestává udivovat a bavit. ()
Žádná z postav mě nevzala za srdce, ani ošetřovatel, tanečnice v kómatu, spisovatel, tereadorka, ani němý film o zmenšujícím se muži...třeba časem změním názor. ()
Tento film mne potěšil účastí Rosario Flores, výborná španělská zpěvačka ze starého muzikantského rodu. Matka Rosario byla ještě slavnější flamenco zpěvačkou Lola Flores, která měla přezdívku Pharaona. Skvělý film, který jsem viděl vícekrát a nikdy nezklame. Almodovar si ve svých filmech umí náležitě pohrát s lidskými příběhy a je radost je pozorovat na plátně. ()
Kamera moc pěkná, choreografie např. býčích zápasů též, intermezzo a němým filmem zábavné. Všechno to ale shazuje odporná postava jednoho z hlavních hrdinů, kterou se Almodovar snaží polidštit. Morální relativizování má svoje hranice, a ty zde byly překročeny o několik délek ()
Reklama