VOD (1)
Série(6) / Epizody(86)
Obsahy(1)
Americký dramatický televizní seriál The Sopranos, který získal celou řadu prestižních cen, vzešel z tvůrčí dílny Davida Chase a byl natočen v původní produkci HBO. Vypráví o mafiánském bossovi z New Jersey Tonym Sopranovi, který musí čelit celé řadě těžkostí ve snaze vyvážit svůj často konfliktní soukromý život s prací pro zločineckou organizaci, jíž stojí v čele. Hvězdami seriálu jsou James Gandolfini (Tony Soprano), Lorraine Braccová (terapeutka dr. Jennifer Melfiová), Edie Falcová (Sopranova manželka Carmela), Michael Imperioli (Tonyho synovec Christopher), Dominic Chianese (strýc Junior) a další. Seriál se na HBO v USA vysílal od ledna 1999 do června 2007, měl šest sérií a 86 epizod. Byl také uveden v dalších zemích. Vanity Fair jej nazval „největším dílem popkultury naší doby“. Seriál díky brilantnímu uměleckému zpracování nastavil vysoko laťku svým následovníkům a prorazil cestu mnoha dalším úspěšným televizním seriálům. Získal celou řadu cen, včetně 21 ocenění Emmy a pěti Zlatých glóbů, a stal se předmětem mnoha analýz i parodií. (HBO Europe)
(více)Videa (1)
Recenze (243)
Istý užívateľ spomínal, že sa dostáva stále hlbšie do rodiny Sopranovcov, ktorá mu postupom času nie je až taká cudzia. Pre mňa to platí snáď pre všetky postavy, ktoré hýbu dejom a aj niektoré vedľajšie. Štandardný seriál o mafii sa zaoberá zločinom a nezhodou bossov kvôli obchodu, v The Sopranos ide o zobrazenie túžob, psychického stavu a nezhôd vyvolaných povahou postáv, len tak akokeby mimochodom dosadených do prostredia podsvetia. Obchody, postupné rozširovanie moci, či zobrazenie denného chleba postáv nie sú dôležité, focus je zameraný na narušenia psychického stavu postáv alebo udalosti, ktoré to vyvolali. Finálne verdikty nad postavami nepredchádzajú starostlivo naplánované akcie, ale vtipné zhody okolností, pri ktorých sa divák vie zasmiať prirodzeným dialógom. Rozhovory postáv bývajú často okorenené popkultúrnymi odkazmi a priamou debatou aj o obľúbených filmoch postáv, čím svoju faunu tvorcovia podkresľujú a vytvárajú ešte reálnejší obraz existencie svojich hrdinov. Kto je kto v spoločenskom rebríčku je divákovi predložené vtedy, keď sa má dozvedieť o vnútorných potrebách niektorej z postáv, čiže v pravý čas, aby mu táto informácia mohla prísť zaujímavá a užitočná. Zrada sa nezisťuje búrlivým priamym odhalením, je našepkávaná v desivých snoch spôsobených tráviacimi problémami a necháva diváka rozlúštiť kód surrealizmu. Scenáristi nikoho nenechajú pochybovať, kto je hlavná postava – dávajú jej prevahu vo väčšine epizód série. Až po objasnené vzťahov s ňou môžu mať ostatné postavy vlastné dejové línie. Seriálový unikát, na ktorý sa nezabúda. Dosť bolo rečí, choďte si vychutnať pohľad na Tonyho užívajúceho si kačice v bazéne. Musím dodať, že kto seriál nepozerá v originále, akoby ho ani nevidel, lebo sa oberá o italoamerický slang, originálnu dikciu Jamesa Gandolfiniho, Tonyho Sirica či hlas Stevea Buscemiho, ktoré nemajú obdoby. S odstupom času vnímam The Sopranos ako asi najlepšie stvárnenie témy boja otcovskej úlohy a líderstva v práci aj v rodine s krízou stredného veku a hľadaním vlastnej identity. ()
Když se řekne Sopranos, mezi prvními asociacemi určitě bude ctnostný Kmotr, či styloví Mafiáni, a třebaže tato přirovnání nebudou vůbec od věci, je fascinující, jak je Sopranovci nijak nekopírují, jak zůstávají v přístupu k mafii neokoukání, nepředvídatelní a přesto naprosto uvěřitelní, až realističtí. Sopranos nemají žádný "wow" efekt, dostávají se pod kůži pomalu, ale je to právě jejich všeobsažný a komplexní přístup, který je dělá nesmírně kvalitní podívanou. Je to freska nejen života mafiána, ale i života celého se všemi lidskými aspekty. Sledovat Sopranos je jako vstupovat do života cizí rodiny, jenž navíc postupem času není ani tak cizí... Výborná záležitost. 9/10 ()
„Komplexní“, to je slovo, které tento seriál dokonale vystihuje. Není rodina jako rodina, a ta mafiánská zvláště. Není to epická freska kusu historie cosa nostry jako Kmotr, ale spíše hloubavý náhled do charakterů lidí, kterým je zločin údělem a přesto by možná raději volili jiný – normální. Ten netradiční pohled do civilního života mužů, kteří až doposud ve filmech vystupovali jako neurvalí šílenci, distingovaní pánové, či styloví frajeři klasických gangsterek, možná nechytne diváka hned, ale postupně vás svět, ve kterém se Tony Soprano, ve fantastickém podání Jamese Gandolfiniho, pohybuje s ne úplnou lehkostí a samozřejmostí, vcucne tak, že vám k vystoupení z něj nepomůže ani FBI se změnou identity a programem na ochranu svědků. ()
Výborný seriál který spojuje humor s prostředím novodobé Cosa nostry. Gandolfini hraje svoji úlohu fantasticky přirozeně a perfektně ho doplňuje Edie Falco v roli jeho manželky. Sázka na herce italského původu jen dokresluje preciznost s jakou se Chase a jeho tým lidí pustili do tohoto mafiánského díla. Seriálu skoro není co vytknout - především dialogy jsou výborné. Přečetl jsem si tady (bundaboy), že úroveň dabingu je výborná - nesouhlasim. Český dabing je o třídu horší než slovenský a naprosto souhlasim s Cejou že seriál se musí vidět v originále! Je možná škoda, že šestá série má být poslední, ale zase je něco pravdy na tom, že v nejlepším je třeba přestat. Pátá řada je toho důkazem... P.S Hau ju duin, Puss:) ()
Galerie (744)
Zajímavosti (60)
- Seriál v mnoha scénách odkazuje na původní sérii Kmotr. Například v epizodě 1x12 "Isabella" si Tony těsně předtím, než se stane cílem pokusu o atentát, kupuje pomerančový džus a odkazuje tím tak na první díl Kmotra (1972), kde si ve stejné situaci Vito Corleone (Marlon Brando) kupuje pomeranče. (Sony1994)
- Tony Sirico, který hrál oblíbenou postavu Paulieho, byl v 70. letech členem skutečného gangu Colombo crime family. Byl celkem 28. zatčen. Například za přepadení klubu nebo držení střelné zbraně. Když bral roli Paulieho, dal si jako podmínku, že jeho postava nebude v průběhu seriálu donášet policii. (don corleone)
- V prvej sérii je slovo 'fuck' vyslovené 437 krát. (Gryphon)
S ohledem na těch 71 hodin života, které jsem u Sopranových strávil, mi přijde patřičné vyžblebtnout jakýsi předlouhý a přespoilerovaný verdikt, abych ze sebe ty rozporuplné pocity dostal. Tony Soprano. Přemýšlím nad superlativy, které se vážou k jeho osobě, a slovo "nejhnusnější" mi vyvstane na mysl jako první. Nemyslím si, že existuje seriál s takto fyzicky odpudivou postavou v hlavní roli. Nejhorší jsou rána, kdy kamera sleduje, jak si to velkej T. za hlasitého funění štráduje po schodech s třicetiprocentním hárem trčícím do všech stran. Zasranej Tony Soprano. Jeho postava je prohnilá a nesympatická ve stejném ohledu jako všichni jeho mafiánští kolegové. V průběhu první série jsem na jejich gang hleděl jako na partu přátel v uzavřené komunitě, která vydělává peníze nepříliš legálním způsobem a občas někoho oddělají. Jejich "přátelství" jsem bral jako ten hlavní klad. Netrvalo dlouho a seriál mi v mém omylu vymáchal držku. Ukázalo se, že parta přátel je spíš smečka vlků. Hlavní hrdinové o sobě za zády říkají hovna. Pomlouvá se jak na čajovém dýchanku satelitních čuběk. Hlavní téma jsou peníze a Johnova tlustá manželka. Spíš peníze. Ale Johnova manželka je fakt tlustá. Nejčastější oslovení někoho, kdo se nenachází v místnosti, je "Greedy fuck", Tony se však nazývá výhradně "Fat fuck". On sám je v podobném chování mistr a jeho nejčastější věta je: "Co všechno jsem pro něj udělal...!" Sám Tony je "živoucí" definice slova "pokrytecký sráč". Rád slýchá informace z druhé ruky a pak o nich uduševněle pičuje ve svém stripclubu. Nemám rád Tonyho až na ty chvíle, kdy ho mám rád. Když se rozhodne být sympatický, tak mám chuť mu láskyplně zabořit ksicht do jeho chlupatého pupíčku. Ale to nestává příliš často. Hodně mě zajímala postava EJdžeje, Tonyho synátora. Vlastně na něm nebylo nic moc zajímavého, ale přesto mě zajímalo, kam se vyvine. Hádám, že jsem v jeho pubertálních výstupech viděl své pubertální výstupy a to mi přišlo lehce sympatické. Přesněji: Sympatičtější než jakékoli jiné postavy v tomto seriálu. Scéna v šesté sérii, kdy mu Tony vytýká, že se málem pokusil zabít Juniora, že mohl jít do vězení, blablabla... a Ejdžej mu předhodí, že se chtěl zavděčit jemu, protože ho chtěl pomstít, že ho Junior střelil, blablabla... takhle podělaná scéna mě dojala tak, že jsem fňukal jako malá děvka. A bylo jich víc. Třeba Ejdžejův pokus o sebevraždu a jeho následné vzlykání a hýkání. Na tom výjevu bylo něco nepříjemného až hnusného, něco slabošského, zkrátka to byl moment, kdy jsem si uvědomil, že se ta postava nikam nevyvíjí a nevyvine. Že z něj bude jenom vyměklý sráčský odvar z koncentrovaného ďábelského charismatu jeho otce a trochu mě to nasralo. Tolik pozornosti jsem do toho sráče investoval a on sráčem zůstal až dokonce. Pak jsou tu postavy vyloženě smutné svou sráčskou podstatou a to je Janice, Paulie a Artie, u kterých je skutečně obtížné sledovat, jak jim jejich příšerná nátura kurví život. Většina ženských postav je podle společenských hodnot kladná, ale dle mých hodnot jsou to blbé svině, co by mi měly udělat sendvič a vykouřit péro. A co dál? Už mě to unavuje... Řekl bych, že zbytek mužských postav za zmínku nestojí, protože to jsou zpravidla čůráci pokroucení hodně podobným způsobem jako sám Tony... Tedy, nechápejte mě špatně, všechny postavy jsou napsané přinejměnším geniálně, ale žádná není vyloženě sympatická. Nevím, jestli je taková koncentrace zmrdovství klad nebo zápor... Já vlastně vím úplné hovno. Co je ale nezpochybnitelné, je nesmírně precizní vizuál, herecké výkony a scénář. Přesněji řečeno: Věci, co na tom člověk vidí a slyší. Čert ví, jak to ti opičáci v New Jersey vyrábí. Je to jeden z nejkomplexnějších seriálů, jaké jsem kdy viděl. Je to pomalý propracovaný kolos, který mafiánské tématice vyprstil každý špek. Je to seriál, který se historii televizní tvorby nenávratně ocejchoval do análu a jediný mafiánský kolega, který s ním dokáže držet krok je Boardwalk Empire () (méně) (více)