VOD (2)
Obsahy(1)
Madison Square Garden, New York - legendární hala uprostřed Manhattanu, domácí hala New York Rangers, a nejvíce prestižní koncertní hala světa. Za pouhých 20 min. byl koncert Rammstein v Madison Square Garden, New York vyprodán. Když začala show stál Till Lindemann před 18.000 New Yorčany a zpíval: „Auf dem Lande, auf dem Meer lauert das Verderben / Die Kreatur muss sterben." V jeden jediný den, jeden jediný večer může celá ČR v kinech sledovat cestu Rammstein na vrchol světového showbusinessu, nahlédnout do jejich osobních životů, do zákulisí obrovského podniku Rammstein v unikátním dokumentu režiséra Hannese Rossacherse. Může sledovat, co o kapele Rammstein říkají Chad Smith, Moby, CJ Ramone, Steven Tyler z Aerosmith, Iggy Pop, Gene Simmons z KISS, Melissa Auf der Maur, Scott Ian z Anthrax nebo herec Kiefer Sutherland a mnozí další. Uvidíte RAMMSTEIN IN AMERIKA - velký film o kapele RAMMSTEIN a o tom, jak si podmanili kontinent na druhém břehu Atlantiku. A jako vrchol večera můžete zažít údajně nejlepší koncert kapely RAMMSTEIN vůbec - koncert z Madison Square Garden v New Yorku. (Atlantis Entertainment)
(více)Recenze (51)
Famózní záležitost a spojení zajímavého časosběrného dokumentu a sestřihu části koncertu z Madison Square Garden. Asi prozatím nejlepší hudební zážitek z kina. Žasl jsem, že v době, kdy Rammstein prodávali miliony alb po Evropě, tak v Americe začínali hraním v klubech s pár diváky - fanoušky. Povinná záležitost pro všechny fandy této trochu kontroverzní východoněmecké grupy. ()
„BYLA TO NEUVĚŘITELNÁ UKÁZKA SÍLY A KRÁSY, SVĚTLA A STÍNŮ, PROSTĚ ZÁBAVA. BYLA TO ROCKOVÁ OPERA!…“ /// Jako každej dokument o hudební skupině – je určenej hlavně pro svý fans. Ukazuje Rammstein od prvopočátků, vypráví o jejich prvním americkým dobrodružství. Vysvětluje „sázku“ na extrém a zvyšuje touhu jít na JEJICH koncert. Už aby byl květen! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jsem fanda skupiny, pyrotechnik, žhář a přítel žehu. 2.) Thx za titule „veenaa“. ()
Je to skoro generaci zpátky, co Rammsteini vydali svoje Live Aus Berlin a já, tehdy středoškolák, na tom ulítával jako blázen. Nenapadlo mne, že někdy vydají tak božské album jako Liebe ist für alle da, a že tento koncert trumfne ten z roku 1999. ****** ()
Já jsem to vždycky podvědomě věděla, že toužím po blyštivém obleku posetém kamínky, a teď to vím jistě. U tohoto koncertu jsme také se sestrou zabředly do snahy zodpovědět otázku, která píseň Rammsteinů je naše nejoblíbenější. Jsou to všechny. U písničky Pussy taťka poznamenal, že lituje lidí v prvních řadách, ale já říkám, že ti budou ještě svým vnoučatům vyprávět, jak je Till Lindemann postříkal. ()
Keď už má Rammstein-ovský dokument také vysoké hodnotenie, určite ho nemienim kaziť a (nielen) preto dávam plný počet. Zoznámte sa s členmi kapely, ich začiatkom v NDR, postupným rozširovaním na západ po páde železnej opony, kde Amerike a svetu dokázali, že so svojou špecifickou hudbou a nadupanými show nemali vo svojom čase obdoby. Dokument, ktorý zaujme a pobaví, neviem čo viac by si divák mohol priať. Dozviete sa veci úsmevné, vtipné a určite mnoho krát i nečakané, preto vás nechcem ich konkrétnym menovaním pripraviť o prekvapenie. Tak šup, pozrieť na vlastné oči! ()
Samotný koncert z Madison Square Garden opět skvělá záležitost (závěr Wiener Blut!), byť na genialitu Völkerballu asi už nic nedosáhne. Daleko cennější je dokument, který má patřičné téma, vývoj a katarzi. Škoda, že se dokument nedotkl ještě nějakých jiných věcí, které mě zajímají (jak kapela nahrává a tvoří, co je za recept vydržet spolu přes 20 let bez jediné personální změny apod.) Hodně se mi líbilo téma puritánské Ameriky a její falešné svobody vs. radikální německá kapela, která se nebojí v rámci uměleckého projevu jít za hranice a pobuřovat. Rammstein jsou tak úkazem, jevem, anomálií, kterou si podmanili celý svět. A já se v květnu těším do Prahy, až ty plamenomety uvidím naživo. Velký palec nahoru za známé osobnosti, třeba Kiefer překvapil svou přítomností a Moby mluvil hodně k věci a jeho názory se mi líbily. ()
Určitě povinnost pro fanoušky, ale nic super převratného. "Standardní" záznam koncertu, který ti šťastnější viděli naživo v Praze a nebo v Ostravě (nebo asi kdekoli jinde, že), Making of LIFAD je dvacet minut úplně o ničem s polovinou záběrů použitých v dokumentu Rammstein in Amerika. Kterýžto byl zajímavý, hlavně začátky kapely, ale nic, bez čeho by se nedalo žít... 80% ()
Delka 224 minut je nejen koncert (ten ma sotva hodinku), ale predevsim dokument, ve kterem me prekvapil predevsim Kiefer Sutherland. Koncert samotny me prilis nenadchl, ale to muze byt i tim, ze koncerty obecne mi moc nerikaji. Dokument lepsi... ()
Dokument parádní, probudil ve mně pocity z dětství, kdy pro mě Rammstein byli zásadní kapelou. Koncert (lépe řečeno jeho sestřih) byl ale takovým malým zklamáním. Rammstein jsem viděl naživo při turné k Reise Reise a kdysi jsem i sjížděl koncerty Live aus Berlin a Völkerball. Oproti všem zmíněným mi koncert v Madison Square Garden přišel přeci jenom takový odměřenější. Možná to bylo způsobené i samotným záznamem koncertu, který byl dost nešikovně sesnímaný i sestříhaný. Chvílemi hrozně přestříhaný, místo aby si divák užil pár vteřin na Tilla, hned se mu do toho musí vloudit prostřihy po několika frejmech, jen aby nezapomněl, že je na drsném koncertě. 8/10 ()
„Wer wartet mit besonnenheit. Der wird belohnt zur rechten zeit. Nun, das warten hat ein Ende. Leiht euer ohr einer Legende. RAMM-STEIN!“ Trošku si sypu popel na hlavu, že dodnes jsem neviděl Making of des Albums "Liebe Ist Für Alle Da". Ale samotný dokument mně uhranul. Postupujeme od začátků těchto kluků z NDR. Chtěli dělat hudbu, chtěli dělat kontroverzi a chtěli prorazit. A takto dobývají USA. Polovinu věci z dokumentu jsem už jako fanoušek měl načteno, ale druhou várku informací jsem uvítal většinou s úsměvem na rtech. (Lámání zářivky o Tillova záda, nemožnost se domluvit s Policií a sem tam ožehlé ucho nebo vlasy) Dokument je po všech stránkách propracovaný a baví každým coulem. Těžko by mě bavilo dvou hodinové povídání o hudební kapele na scéně nebo mimo ní. Ale tohle je prostě pecka. Na účet kapely mluví další velká zvířata hudby a všichni prakticky Rammstein obdivují. Historky z roku 1997 až 2010. Plus fotky, videa a další střípky ze života těchto borců. Ten dokument mně skutečně bavil každou chvílí. / Koncert je samozřejmě jiná káva. Éra LIFAD je skutečně jedna z nejlepších turné a záběry z Madison Square Garden jsou prostě dokonalé. Ano i Live aus Berlin (1999) bylo naprosto úžasné a Ahoi! ve Völkerballu (2006) taky parádní. Ale obojí nemělo tak perfektně složený tracklist. Tenhle koncert je totiž složeným toho nejlepšího co Rammstein složili a nechybí mi k dokonalosti ani kousíček. Koncert je nabušeným příchodem na scénu pomocí svářečky a krumpáčů. Následují lasery, plamenomety, ústní pochodně i gejzíry jisker. Vše zakončuje obří penis s pěnou a ohromná křídla při Engelu. (Škoda té zkrácené verze koncertu v kině) Netřeba dodávat, že pro fanouška je tohle doslova nebe. Často jsem se přistihl, že podupávám nohou do rytmu a pusa mi odříkává všechny texty nazpaměť. Holt fanoušek se ve mně prostě nezapře a celá tahle tříhodinová show mně pouze perfektně natěšila na letošní květen. Zas a znovu jsem si uvědomil, proč je tohle moje zdaleka nejoblíbenější kapela. Je to totiž Rammstein a Ich Liebe euch. Husí kůže, slzy v očích a bouchání srdce… Zkráceně – R+. „Gott weiss ich will kein Engel sein!“ [Kino] (100 %) ()
Hvězdička dolu za trochu odfláklé a přehnané sestříhání koncertu. Dokument ale perfektní. ()
Až s tímhle dokumentem jsem si vlastně uvědomil, jak moc mě tahle kapela ovlivnila a jak moc jsou její písničky skvělé a mám je hluboce zakořeněné. Při sledování dokumentu jsem začal litovat, že jsem je nikdy neviděl naživo. Tohle je zkušenost, která by rozhodně stála za to. Ale i kdybych je naživo neměl vidět, ty písničky v hlavě budou pořád. ()
Wiener blut korunoval tohle peklo na ultimátní náser. Povinnost pro každého fanouška Rammsteinů nebo tvrdé hudby. ()
Sakra, tohle že jsem nehodnotil? Nalákal mě rok 2015, myslel jsem ,že je to něco nového nebo dosud nevydaného a já ho vlastním už asi 5 let. Opravdu parádní koncert, jeden z nejlepších. ()
Záznam výborného koncertu (i když třeba ten pražský v 2011 byl ještě dokonalejší) je výtečný, o tom asi nemá cenu se moc rozepisovat. Velkou pozornost si však zaslouží i dokument, který na 2DVD vychází. Zachycuje totiž samotné začátky kapely, které v kontrastu s tím, co dokázali a jakými modlami jsou dnes, působí v mnoha chvílích velice vtipně. I samotný pokus prorazit na americkém kontinentu, a především v USA, nebyl nijak jednoduchý, i když už v Evropě byli v centru pozornosti. Dozvíte se tu, kde všude museli hrát, aby si jich začlo publikum všímat. Uvidíte, jak nehostinně je vítali pyrotechnici, policisté či půlka Sao Paula na koncertě, kde měli hrát spolu s Kiss. Povinnost vidět pro každého, kdo byť jen okrajově o týhle šestici něco slyšel. ()
Koncert bez sebemenší chybičky, ale co bych taky čekal jiného :) Velice rád jsem zhlédl i dvouhodinový dokument o historii kapely. Už se těším na další DVD ;) ()
Koncert Rammstein na Madison Square Garden jsem viděl a rozhodně ho považuji za velmi povedený a zábavný i na domácí sledování. Nicméně tu budu komentovat spíš dokument Rammstein in Amerika. Jak napovídá název, není snímek o Rammstein jako takových, ale spíše o Rammstein z pohledu amerických fanoušků, hudebníků a producentů. Kapela jako taková tu mluví především o tom jaký na ně měla Amerika vliv, ať už pozitivní nebo negativní. Samozřejmě tu nesmí chybět záběry z koncertů nebo části klipů. Obsahově je dokument zajímavý a jakožto někdo, kdo Rammstein už nějaký ten rok poslouchá, jsem se o nich dozvěděl i mnoho nového, což je asi největší plus tohoto filmu. Rozhovory s jednotlivými umělci nebo producenty už tak zajímavě natočené nebyly, ale na druhou stranu asi není moc jiných způsobů jak tuto část v jakémkoliv dokumentu natočit originálně (za zlatou výjimku považuji "Super Dooper Alice Cooper"). Celkově bych řekl, že snímek je natočen dobře, je zajímavý a především v něm jsou Rammstein v plné parádě. Co víc si jejich fanoušci mohou přát? ()
Einfach toll! ()
V kině pouhé tři hodinky a okleštěný koncert. Ve spojení s celkem tichou produkcí převládá spíše zklamání. To ale nejde vyčítat samotnému dvd. V dokumentu jsou hodně zajímavé pohledy jiných rockových hvězd nebo Kiefera Sutherlanda, kteří dost přiblíží fenomén Rammstein a příčiny jeho úspěchu po celém světě. ()
Sebeoslavný snímek Rammstein, dokonalý marketingový produkt, který funguje proto, že je v něm nejen kus marketingové vypočítavosti, ale i kus srdce. To je ostatně vlastní i hudbě Rammstein a také důvod, proč i po dlouholeté odmlce dokázali v US vyprodat Madison Square v rekordním čase. Už dlouho jsem neviděl tak skvělý vhled do duše současné Ameriky, jak ji ukazují záběry z amerického turné, včetně trefných postřehů jednotlivých členů kapely, nebo zasvěcené komentáře Mobyho o tom, jak brutální mlýn na maso je "umění" provozované na tak rozsáhlém trhu. V těchto souvislostech dostávají komentáře různých "nezávislých" umělců z US často až sebeparodický nádech, když z daného vyplývá, že nejsou nic jiného než snaživými nevolníky systému. Poslouchat rozumy takového člena Rammons, který si pochvaluje, že je super mít černého prezidenta a všechny ty výdobytky liberalismu (myslel tím snad násilí a nepokoje v Baltimoru v době natáčení dokumentu?), ale je prý potřeba ještě víc liberalismu, protože Amerika je pořád ještě moc konzervativní, bylo už nad mé síly. Co tím myslel, těžko říct, zřejmě se dovolává ještě černějšího prezidenta a ještě víc násilí, tohle je snad ukázkový příklad neoliberální demence. Rammstein nezřídka překračují díky své teutonské neotesanosti hranice vkusu a stříkající penis v Tillově poklopci opravdu není nic umělecky hlubokomyslného, ale jen pubertální úlet a pětihodinové vězení, kterého se jim dostalo mi přijde jako adekvátní ohodnocení takové trapné blbinky. Rozhodně to není důvod vytahovat hned celý lidskoprávní jaderný arzenál a květnatě řečnit, jak to předvedli různí američtí umělci. Ostatně členové kapely sami se omezili jen na sdělení svých dojmů a zdrželi se na rozdíl od svých US souputníků laciných moralistních soudů. Komu čest, tomu čest. ()
Reklama