Režie:
Henry CorneliusKamera:
Lionel BanesHudba:
Georges AuricHrají:
Stanley Holloway, Betty Warren, Barbara Murray, Paul Dupuis, John Slater, Jane Hylton, Hermione Baddeley, Frederick Piper, Charles Hawtrey (více)Obsahy(1)
Komedie o obyvatelích čtvrti Pimlico, kteří najdou v kráteru po výbuchu bomby poklad a doklady o tom, že jejich území je vlastně součástí Burgunského vévodství. Jak bude fungovat stát ve státě na londýnském předměstí? (Hans.)
Recenze (8)
Britská komedie, která není ani tak vtipná tím, že by obsahovala velké množství hlášek nebo bláznivých situací jako spíš svým celkovým nápadem. Z jedné londýnské čtvrti se totiž stane díky nálezu staré listiny svrchované burgundské vévodství a to se samozřejmě britské vládě líbit nemůže, takže se milí obyvatelé Pimlica, nyní Burgundie, ocitají za ostnatým drátem bez vody a elektřiny. Není to ten typ komedie, kde bych se smál celou dobu úplně všemu, ale jedná se o velice zábavný film plný skvělých absurdních nápadů a postav. ()
I několik let po válce je Londýn současně zbořeniště a staveniště a právě v této situaci obyvatelé jedné ze čtvrtí zjistí, že díky několik set let starému opomenutí nejsou vlastně součástí Anglie. To znamená nejen slibný rozvoj ekonomiky díky oproštění se od neoblíbených potravinových lístků, ale i sousedské soudržnosti, protože státní úředníci se vzniklou situací zrovna nesouhlasí. ()
Oscar 1 nominace: Námět a scénář ()
Poválečný Londýn: Nevybuchlá bomba odkryje podzemní poklad, díky nemuž se obyvtelé městské části Pimlico nemusejí spoléhat na potravinové a šatní lístky; a také prastarý dekret, podle něhož je Pimlico burgundským územním celkem a nevztahují se na něj britské zákony. V Londýně tedy ze dne na den vznikne malý stát ve státě a to pozitivně i negativně ovlivňuje životy jeho obyvatel... Pas do Pimlica je chytře vtipná reflexe tehdy čerstvých válečných událostí. Tak trochu varovná bajka o tom, z jakých prkotin mohou vznikat mezinárodní konflikty. Samozřejmě to není žádná otevřená a jedovatá satira, ale laskavá poválečná veselohra, jejímž primárním smyslem bylo konejšit publikum v nelehkých časech a dodat mu optimismus. Ale také - možná nezáměrně - říká hodně o specifické britské mentalitě a o tom, proč všechny ty rigorózní zvyky a pravidla, na nichž ostrované trvají, dávají smysl a co se stane, když se začnou porušovat. Film plyne v obvyklém duchu levných produkcí studia Ealing, které spoléhaly víc na vtipný text a herecké výkony než na efektní akci, a myslím, že patří k nejlepším kouskům této společnosti. 80% ()
Takový britský poválečný Kocourkov nebo Nejlepší člověk. Musel jsem se podívat, jestli se scénář alespoň neinspiroval nějakou skutečnou událostí, protože děj je tak absurdní, že by mě vůbec nepřekvapilo, kdyby v něm to zrnko pravdy bylo. Ale prý není. ()
Reklama