Scénář:
Josef MachKamera:
Ferdinand PečenkaHudba:
Julius KalašHrají:
Karel Höger, Ludvík Veverka, Helena Friedlová, Dagmar Frýbortová, Vladimír Majer, Karel Dostal, Růžena Šlemrová, Libuše Zemková, Raoul Schránil (více)Obsahy(1)
U starosty Bartoše se sejde třináct hostů. Přítomní jsou nešťastným počtem zneklidněni, a tak uvítají, když se objeví další host, navíc čtrnáctý také podle jména. Vše by bylo v pořádku, ale mladý Pavel Čtrnáctý se zahledí do starostovy dcery Emy a neodolá jejímu půvabu a políbí ji. Dívka se rázem stane předmětem klepů. Zvědavá paní Linhartová by si ráda celou záležitost objasnila a pozve k sobě společnost, se kterou chce všechno probrat. Náhodou je hostů opět třináct. Počet nakonec doplní nový knihovník Linhartových. K překvapení všech je to znovu Čtrnáctý. Téhož večera, poté co si prohlédl vzácné tisky, Pavel zmizí. Pod jménem Hubert Malina se stane vzápětí dokonalým komorníkem průmyslníka Berseckého. Když usvědčí Quida Alexyho, snoubence Berseckého dcery, z loupeže, podá Pavel vysvětlení i k ostatním událostem... (ČSFD)
(více)Recenze (41)
Jak Oldřich Nový, tak i Antonín Zelenka natočili jediný film a tím je právě Čtrnáctý u stolu. Je to zajímavý snímek, který se pohybuje na pomezí komedie a detektivky a který mě bavil i díky Karlu Högerovi. Musím říct, že z jeho začátků je to zatím pro mě jeho nejpovedenější role, ve které se jistě i řádně vyřádil. Škoda jen toho závěru, který se mi nezdál příliš povedený ba naopak. I tak je ale závěrečná pointa minimálně neočekávaná. ()
Samozřejmě tak trochu podle německého střihu, ale jak příjemné! Nepříliš nadšené kritiky tehdy Oldřicha Nového od dalších režijních pokusů odradily, což je asi škoda, neb výsledek je velmi dobrý. K tomu navíc první komická role Karla Högera, propracovaná do všech detailů - aj, jak je to vidět především ve scénách s ostatními, slabšími jeho současníky... Rozhodně by si Čtrnáctý u stolu zasloužil více repriz v TV, o vlastním DVD ani nemluvě. ()
Totální zhovadilost,která opět dokazuje,že každý se má držeti,svého kopyta! Scénář napsalo zřejmě 5leté dítě po lobotomii a jediný důvod,proč to sledovati jest Karel Hoger. Za něj je ta 1 * Jinak,děs,běs a hrůza. Celý film jsme se s rodinou smáli,ale ne proto,že to jest ozn. jako krimikomedie,jestli mi rozumíte. Krimi? Kde? Komedie? Ano,ve smyslu,ubohé trapnosti a směšnosti. Třeba to byl záměr,nevím. O hereckých výkonech (až na 3 vyjímky) se nedá naprosto hovořiti a celý ten nesmyslný a debilní děj o ničem,mi silně připomínal nějakou tu ´´úchvatnou´´ operetu. Dokoukal jsem to jen proto,abych si ověřil,že pointa tu opravdu žádná není. Tedy ve smyslu,taková která by stála vůbec za zmínku. A opět,zdejší hodnocení,ponechám raději bez komentáře. P.s.tohle jsou případy,kdy se opravdu a upřímně stydím za tehdější kinematografii,která byla u mě vždy! na mnohonásobně vyšší úrovni,než ta dnešní,ubohá a poloamatérská,která dokáže vyploditi jen kriminálky,totálně dementní tv nekonečné ságy a rádoby filmy o komunismu či fašizmu,které se stejně motají jen v bludném kruhu a vlastně již nemají co nového a podstatného sděliti,co by se nevědělo. ()
Film v Nového režii Čtrnáctý u stolu je příjemně neokoukanou zábavou. Tato detektivní veselohra vytasí nejúčinnější zbraň společně se svou charismatickou hlavní postavou. Jeho noblesní šarm je podmaňující, pečlivě si hlídá sebemenší detail a do svých rolí vkládá obřadní vznešenost a zcela přirozeně vybudí náklonost, sympatii a strach z možného nabourání zatuchlých maloměšťáckých stojatých vod zavedeného života. Zápletka dokáže nadchnout hravostí se záměnou, nedorozuměním, fabulací i uhrančivou předurčeností. Hlavní postavou vzletné zábavy je Pavel Čtrnáctý alias Hubert Malina (vynikající Karel Höger), nadšený knihovník a dokonalý sluha ze staré školy. Svou otevřenou myslí, kavalírskou galantností a vrozená nestrojenost si na svou stranu naklání téměř každého kolem sebe. V hrátkách je vždy krok před ostatními, užívá se každou vteřinu a sladké ženské rty se rozplývají pod přívalem tajemného pokušení. Hlavní ženskou postavou je Ema Bartošová (zajímavá Dagmar Frýbortová), pečlivě hlídaná starostova dcera. Rozpolcenost mezi rozumem a citem ji dává jedinečné zážitkové dobrodružství. Výraznější mužskou postavou je velkoprůmyslník Karel Bersecký (velmi zajímavý Karel Dostal), ustaraný z vdavekchtivé dcery a uspokojovaný Malinou a jeho dokonale všestranným servisem. Dále stylově podlézavý nápadník Berseckého dcery a přelétavý hrabě Quido Alexy (skvělý Raoul Schránil), spokojený obyvatel zámečku a generální ředitel Rudolf Linhart (velmi zajímavý Zvonimir Rogoz) a Emin vychloubačný strýc Kilián Vaverka (velmi dobrý František Filipovský). Výraznější ženskou rolí je Berseckého manželka (příjemná Růžena Šlemrová) s poživačnou přirozeností, její elitářským původem rozmazlená dcera Lydie Bersecká (půvabná Libuše Zemková), rozverná Emina babička Hedvika (dobrá Ella Nollová) a Linhartova manželka a chtivá drbna Eli (velmi zajímavá Jarmila Švabíková). Z dalších rolí: společensky zostuzený velkostatkář a starosta malého města Jan Bartoš (příjemný Ludvík Veverka), jemu podobná manželka Julie (Helena Friedlová), Pavlův kumpán a předseda spolku detektivních spisovatelů dr.Viktorin (příjemný Vladimír Majer), Alexyho bezstarostná přítelkyně Bibi (Jiřina Petrovická), zamilovaný Berseckého tajemník Kamenec (příjemný Jiří Vondrovič), natěšená komorná u Berseckých Monika (zajímavá Anna Gabrielová), či snaživý soukromý detektiv (sympatický Antonín Kandert). Čtrnáctý u stolu chce především bavit. Nepatří k nejznámějším, ani k nejvýraznějším filmům československé kinematografie protektorátní doby, přesto svou lehkostí, rozverností a charismatem očaruje a zpříjemní den. Karel Höger je zde na vrcholu svých hereckých sil, co více si přát? ()
Dosti komplikovaná zápletka, ale díky tomu, že jsme nevěděli, co v těch dvou domech Čtrnáctý hledá, dokázalo to podržet ze zvědavosti u jinak dost nezajímavého děje. Nová hvězda českého filmu z protektorátních časů Karel Höger zde vytvořil jednu z prvních výrazných rolí; zápletka s Emou by byla zajímavější, kdybychom se dozvěděli, že spolu dříve užý opravdu něco měli, ale jak se zdá, tak se opravdu do sebe podivně zakoukali až toho deštivého večera. Šlemrovou a Nollovou jsem poznal víc podle hlasu než vizuálně, jednu z prvních rolí zde hrála Jiřina Petrovická. Komedie to moc nebyla a krimi vlastně také ne, ta parta vedená Vladimírem Majerem - to byli detektivové nebo jen kamarádi? To zůstalo nevysvětleno také. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (6)
- Jiřina Petrovická musela hrát ve svých šatech do tanečních. (Teres)
- Libuše Zemková se vzdala role ve filmu Šťastnou cestu (1943), aby si mohla zahrát v tomto filmu. (petr.trep)
- Píseň, kterou pro film nazpíval Oldřich Nový, se jmenuje „Kdybych já byl náměsíčník“. (Gabretta)
Reklama