Režie:
Mel GibsonScénář:
Mel GibsonKamera:
Caleb DeschanelHudba:
John DebneyHrají:
James Caviezel, Maia Morgenstern, Hristo Jivkov, Francesco De Vito, Monica Bellucci, Mattia Sbragia, Toni Bertorelli, Luca Lionello, Christo Šopov (více)Obsahy(1)
Film Mela Gibsona nás zavádí do Jeruzaléma v době před více než 2000 lety a nebývale působivou, místy až šokující formou popisuje posledních dvanáct hodin života Ježíše Nazaretského (James Caviezel) před jeho ukřižováním na hoře Golgota. (Magic Box)
Recenze (910)
Príbeh Ježiša Krista už skoro dvetisíc rokov provokuje svojou priamočiarosťou, jednoduchosťou aj mravným posolstvom. Mnohí sa snažia dokázať, že Ježiš nebol historickou postavou, ale v tom prípade by sme museli pochybovať aj o mnohých ďalších postáv svetovej histórie, o ktorých máme často kusé písomné odkazy trebárs aj niekoľko storočí po ich smrti. Iní vidia v postave Krista symbol súčasného antisemitizmu - ako sa stalo v USA v čase premiéry Gibsonove filmu -, pričom zabúdajú, že sám Ježiš bol Žid. Avšak ono posolstvo a provokatívnosť zostávajú, a záleží na každom z nás, ako sa s obojím dokážeme vnútorne vyrovnať. ()
Gibson se poslední dobou identifikuje s postavami, které to v dějinách nakonec nepěkně odskákali. Ať si vezmu cokoliv z posledních jím natočených historických filmů nebo filmů v nichžn hrál: Statečné srdce, Patriot, Apocalypto atd... Nakonec si asi řekl, že to dá na nejvyšší level a zrežíroval si rovnou popravu Ježíše Krista a události jež jí těsně předcházely. Do hlavní role neobsadil sebe, ale Jamese Caviezela. Toho jsem si všiml již v dřívějších filmech, ale teprve v Thin Red Line mne dostal. Pak následovaly další dobré filmy až přišel tenhle film. Zde podal úžasný výkon. Co dodat k příběhu? Děj nám byl vyspoilerován už před dvěma tisící lety, navíc je notoricky známý. Filmařům tedy nezbývá nic jiného než podat co nejlepší a nejautentyčtější vizuál a nasadit dobré herce. Téma je závažné a vždy je zde možnost právě díky tomu být kritikou strhán. Ježíše jsme viděli zpracovaného mockrát ať už ve výpravných amerických filmech z šedesátých let, nebo z pozdějších již né tak výpravných. Zpracování v tomto filmu mi maximálně sedlo. Leckdo se rozčiloval nad zbytečnou krvavostí (např. při bičování Ježíše). Snad tam mohlo být ukázáno méně, ale Mel dle mého názoru chtěl ukázat to utrpení, které Ježíš za člověka na sebe vzal. A upřímně, starověk byl krvavý a bičování obzvláště. Kdo si myslí, že po X ranách bičem měl člověk na zádech jen červená jelita, tak se šeredně plete. V té době byl běžný trest smrti ubičováním. Záda odsouzeného připomínala kaši. Pro mne je toto asi nejlepší zpracování toho známého příběhu, který v srdcích věřících lidí pokračuje už dva tisíce let. Snad to tak mohlo být. Ale třeba to bylo úplně jinak. Kdo ví? Tenhle film mocně zapůsobí i na nevěřícího diváka. Věřící bude otřesen jeho silou. * * * * * ()
Gibson bezpochyby dosáhl svého a filmu nelze upřít, že v některých momentech má silně vtahující atmosféru a nespornou řemeslnou úroveň. Ale bohužel selhává tam, kde chtěl být nejsilnější - v příběhu o nespravedlivém amorálním rozsudku, o selhání lidské víry a zažehnutí naděje na její zmrtvýchvstání. Gibson totiž spoléhá pouze na obecný názor, že Ježíš byl dobrotivý pašák, a na to, že ho v jeho utrpení musíme automaticky litovat, takže kašle na nějakou soudržnost sdělení a polopaticky předkládá nudné flashbacky nebo šokující fyzické trýznění, které trvá nepřirozeně dlouho a stává se hlavním motivem celého filmu. A přestože jsem měl ve finále opravdu mohutnej knedlík v krku a sledoval tu hrůzu se zatajeným dechem, tak nechápu, proč něco takového vlastně vzniklo. Nebo chápu - samozřejmě pro peníze. Samotná myšlenka a konstrukce díla jsou příliš jednoduché a zavádějící, aby ústily v něco historicky a filmařsky hodnotnějšího nebo inspirativního... ()
Na úvod musím říct, že nejsem věřící a Bibli jsem nečetl, takže budu hodnotit Umučení Krista jako samostatný film. A to je jeho největší nedostatek. Umučení Krista totiž jako samostatný film nefunguje. Možná by se hodil jako ilustrace do Bible, kde by vhodně doplnil psaný děj. Protože to je přesně to, co film postrádá. Děj, který by byl nějak vysvětlen či blíže přiblížen. Takhle to ovšem bylo jen "Hm, Ježíš byl zrazen", "Hm, Ježíš byl ukřižován". Ale pokud Gibson chtěl natočit agitku, docela se mu to povedlo. Vnější krása na úkor vnitřní krásy, chtělo by se říct. Kamera je úchvatná, hudba působivá. I když zpomalování záběrů mě ke konci už pěkně štvalo. A co se týká vnitřku: Ve flashbacích se dozvíme, že Ježíš byl fajn chlapík, co měl všechny rád a chtěl všem pomáhat. Ale nebyl pochopen, zlí Židé ho chtěli ukřižovat a zlí Římané ho na jejich přání ukřižovali. Ježíšovi přívrženci a přátelé v povzdálí pláčou a Ježíš trpí. A o tom to celé je. Většina postav je černo/bílá, výjimku tvoří jediná zajímavá osoba a to Pilát. Též se tam občas mihne satan, ale takové zastrašování satanem imho patří do středověku. O samotném konci ani nemá cenu psát, ten je spíš k pousmání. ___ Ale jak jsem již napsal, jako agitka to možná na někoho zafunguje: místy je to krásné, místy kruté, to na lidi zapůsobí. A abych nezapomněl, film provázely předzvěsti, jak moc to je brutální a kruté. Ani náhodou. Jediná "drsná" scéna byla, když Ježíšovi při bičování vytrhli kus masa. ()
Prvé katolícke exploitation? Gibsonov barokovo-expoatačný fetišizmus dotiahnutý na maximum. Ježiš je iba úbohou figúrkou v hre Mela Gibsona ako vytlačiť z veriacich čím viac emócii. To všetko vo vyumelkovanej smiešnej réžii, pri ktorej sa inšpiroval azda Michaelom Bayom. Chcieť sa dívať na násilie, tak sa pozriem na starý Texaský masaker motorovou pílou, lebo oba filmy majú asi rovnako veľa myšlienok a posolstva, len ten druhý menovaný je tisíckrat lepšie zrežírovaný a miliónkrát menej pózerský. ()
Kdyby nešlo o Ježíše a tolik „populární“ tématiku, film by jistě propadl. A nebylo by se čemu divit, protože přes slibný a mrazivý začátek se dostaneme do fáze vláčení kříže, která nenabízí kromě neustálého padání a zvedání se hlavního hrdiny nic. A ona „křížová výprava“ začne brzy nejen nudit, ale dokonce pěkně srát! ()
Gibson chtěl zfilmovat pašije, proč ne? A pojal to trochu po svém, taky proč ne? Jenže něco mi na tom filmu nesedí, co by to jen mohlo být? Možná to, že když tlačíte na pilu, tak jí otupíte zoubky a unavíte se. Tady musím říci, že Římané byli torturovští profíci a tak nějak ukřižování asi probíhalo (vyjma zjevných nesmyslů, viz komentář Morien), možná že dvouhodinové sledování by mohlo být kontemplací nad Kristovým utrpením, ale nebylo a já radši sáhnu po bolestném růženci. Jenže stejně jako nezabráníte krveprolití tím, že budete dětem pouštět slash horory, tak lidem nesdělíte nic o víře tím, že zfilmujete sado umučení. Čili moje největší výtka - nechápu smysl tohoto filmu! I bez tohoto filmu byla Smrt Krista tragická a smutná, zároveň však šlo o jeden z nejšťastnějších okamžiků pro lidstvo. Spasit člověka bolestí a smrtí, vydat sám sebe, to je největší čin lásky...ať už na spasení věříte nebo ne, příběh o Synu Božím zasluhuje poprávu mnoho pozornosti. Už jen z kulturně historického hlediska - proč se tedy "nějaký Žid" přibitý na kříž stal symbolem základů naší evropské civilizace, když Římané na tomtéž kříži umučili tisíce jiných lidí? Tenhle film chápu jako Gibsonovu osobní zpověď a jeho vizi Kristova konečného dne. Herci jsou vynikající (mně se zamlouval satan alias Rosalinda Celentano) a Monica Belluci mi tu v obrazu plném utrpení pasuje jako Madona na barokních obrazech. A samozřejmě hudba od Johna Debneyho je fantastická, emocionální, podmanivá, mohutná, majestátní... Umučení Krista je Gibsonovo pokání a vina zároveň. ()
Umučení Krista podle Mela Gibsona: Kombinace samoúčelného naturalismu a vznešených slow-motion záběrů. Výsledkem je nechtěně směšná parodie, což se samozřejmě nemělo stát. Velký podíl na tom má Gibsonovo nepochopení Kristova poselství. Ovšem milý Mel si za tenhle tvůrčí průšvih (který byl jinak kasovně úspěšný, protože reklamní masáž) může sám, jelikož jeho víra chápe evangelia a prakticky celou bibli doslovně. Nemůžeme se divit, když jeho vlastní otec je náboženský fanatik a syn tyto názory přejal, což se ve filmu odráží stereotypním zpodobněním židovské velerady. Proto je mi bližší Scorseseho Poslední pokušení Krista, které sice nevychází přímo z evangelií, ale o to více je mi celkově lidštější. ()
55% - Ne, že bych se vyžíval v brutálních scénách, ale nevadily mi, spíš snímek zvláštním způsobem okořenily. Melova odvaha dát Ježíšovi takhle na frak určitě zvedla mé hodnocení o pár procent výše, než by film jinak měl. Ptáte se proč? Protože ať jsem se snažil sebevíc, dějově mě Umučení Krista naprosto neuspokojilo a navíc se hrozně vleklo... ()
Jestli si někdo potřebuje vyřídit účty s Židy, ať si najde méně otravnou cestu, než točit nudné a extrémně brutální filmy. ()
Mel Gibson nechal Ježiša mučiť tak dlho a tak brutálne, že iba zázrakom neomdlel a kríž by za neho museli niesť vojaci. Samotné utrpenie tvorcovia zobrazili veľmi explicitne, citlivo vnímajúci divák musí každú ranu prežívať spoločne s Ježišom. Na filme sa mi pozdávalo aj mystické vyobrazenie diabla a spracovanie osudu zradného Judáša. Predpokladám, že Gibson počítal s tým, že väčšina divákov biblický príbeh pozná, ale podľa mňa by bolo lepšie, keby do príbehu vložil viac flashbackov, a ukázal tak prepojenie medzi jednotlivými postavami. ()
Nemyslím, že by v případě pašijí bylo nutné vysvětlovat, kdo je ten ranami posetý muž a proč trpí. A pokud divák symbolice zobrazovaného nerozumí, není na místě, aby to filmu vytýkal (je to, jako bychom kritizovali arabsky psanou knihu za to, že ji nedokážeme přečíst). Gibsonův snímek je zjevně zacílen na křesťanské publikum - není o historické postavě Ježíše z Nazareta, ale o Kristu víry. Nalomil tak hollywoodskou bariéru sekulární politické korektnosti, a to je dobře. Nevadí mi ani, že film není originální, neboť ilustrace Kristova utrpení taková být nemusí ani nemá. A přece na mě pašijový příběh, jak je ve vší strohosti evangelijního textu zpíván na Květnou neděli a na Velký pátek, působí více než toto krvavé zpracování. Extrémně zdůrazňované utrpení Ježíšova těla může být některým divákům zrcadlem jeho vnitřních muk. Mně však pohledy na havrana klovajícího do očí atp. udržovaly spíše na povrchu. Málokterý film je tak těžké hodnotit na běžné hvězdičkovací škále. ()
Nefalšovaná filmařina, která v sobě skýtá neuvěřitelné množství geniálních detailů; ty však dokáže naplno ocenit pouze ten, kdo zná příběh detailně, tzn. kdo ho četl (a nejlépe dobrovolně).;-) Díky Mele, opět nezapomenutelný zážitek.:-) ()
Pro neznalé nevysvětlující a zmatečné. Po filmové stránce velice dobře odvedené. ()
Pokiaľ sa na csfd budú hodnotiť filmy a nie stupne ušľachtilosti ideí (akýchkoľvek), ktoré nejaký film sprostredkúva, budem hodnotiť filmy. A pokiaľ pri tom poviem jasné NIE, mám potrebu vysvetliť PREČO. Mel Gibson chcel podľa vlastných slov (parafrázujem) nakrútiť film, ktorý by čo možno najvierohodnejšie zachytával posledné hodiny Kristovho života. V tomto smere nezlyhal, naopak, odviedol perfektnú prácu, no nechtiac pripomenul holú skutočnosť, že to, čo sa zachytí na filmový pás zďaleka nie vždy býva filmom, ale napr. aj reklamou, inštruktážou, pedagogickým materiálom a kadečím iným. S Gibsonovým filmom je to úplne rovnaké ako s remakom Psycha od Gusa van Santa - určitá ikonická kvalita je tu maniakálne prekopírovaná do čo možno najmenších detailov s cieľom sprostredkovať určitú nemennú hodnotu tak, aby vo výsledku bolo čo najviac pôvodného (v zmysle predošlého) a najmenej originálneho. Presne ako pri ikonopisnej maľbe alebo pri tkaní perzských a arabských kobercov s ustáleným repertoárom symbolických vzorov. V umeleckom remesle sa tomu (často) hovorí umelecké remeslo, v umení sa tomu (vždy) hovorí gýč. Keďže dogmatickosť viery nepripúšťa žiadne odchýlky s výnimkou tých, ktoré "umeleckým" vyjadrením zvýraznia kvality obsahové alebo emocionálne, Gibsonovo dielo snáď základnej koncepcii umenia ako takého nemôže byť vzdialenejšie. Je to ťažkotonážny gýč mýtických kvalít, ktorý nemôže byť prekonaný, pretože ide o zosobnenie gýču samotného. A čím väčšmi sa udalosti a ich detaily zachytené vo filme približujú tomu, čo sa pred dvoma tisíckami rokov odohralo, tým väčšmi je vyššie spomenutá téza aktuálna. Režisér ponúkol opus, od ktorého - tak ako je to pri porne - divák ÚPLNE PRESNE vie, čo má očakávať, takisto vie, že jeho očakávania budú BEZOZVYŠKU naplnené a dokonca VOPRED dokáže odhadnúť mieru emocionálneho dopadu. S čímsi tak zvráteným sa pri plnohodnotnom filme NIKDY nestretneme. Spomínať porno v súvislosti s filmom o Kristovi sa môže zdať cynické, na druhej strane len sami tvorcovia môžu za to, že tvorivosť sa v ich prípade redukuje na výpravu, masky či primerané rozohranie scény. Aj keď i u mňa (VEĽMI) spoľahlivo zarezonovali tie emócie a morálna hĺbka, v ktoré Gibson dúfal, filmy bohužiaľ hodnotím buď ako umelecké diela, alebo - v prípade zjavných komerčných ašpirácií - z hľadiska tvorivosti v užšom zmysle slova. Je sympatické, ako ateisti tomuto filmu pridávajú nejaké tie hviezdičky, je ale dôležité, aby aj nejaký ten veriaci poukázal na to, že tu ide o propagandu s aplikáciou určitých umeleckých postupov, ktoré však kvôli predominancii propagandistického cieľa nemožno de facto vôbec brať do úvahy. Poznám kopu filmov, ktoré s vierou majú omnoho viac spoločného než Umučenie Krista bez toho, aby ju vôbec spomenuli. Nuž a nakoniec mi nedá nespomenúť fakt, že od umučenia Ježiša zomrelo pekných pár ľudí neporovnateľne desivejšou smrťou (áno, i kvôli kresťanskému fundamentalizmu), no mali tú smolu, že neboli božími synmi a dcérami. O ich umučení či utrpení film nikto nenakrútil. Ak by k tomu došlo gibsonovským prístupom, taký film by bol voľne zameniteľný s filmom o umučení Kristovom. PS: Od Gibsona považujem za krajne bezohľadné prezentovať mierumilovným kresťanom základné články viery ako slasher horor, pri ktorom sa upadá do kómy. Bolo naozaj nevyhnutné ukázať, na akej skľučujúcej morbidite vlastne stojí západná civilizácia? () (méně) (více)
Jsem ateista ale tohle mě svou atmosférou dostalo tak moc že jsem z kina odcházel ubrečenej jak malý děcko. Bravo Mele Gibsone 90% ()
Nechce se mně tady rozebírat kontroverzní podtón filmu, ale chci především hodnotit film samotný. Konečně se totiž našel člověk, který to natočil podle mých představ a já se o této biblické postavě dozvěděl v poutavém vyprávění o jejím osudu. Mel Gibson to pojal natúr a nemazlil se s tím ve scénách bičování ani ukřižování, ale tak to přece bylo, anebo nebylo?! Z hlediska filmového, je to výjimečný počin, který tu dlouho nebyl a dlouho nebude. ()
Nejsem věřící, ale kvůli tomu humbuku kolem, jsem se také musel podívat, co pan Gibson vytvořil. Byl jsem ovšem zklamán. Utrpení Kristovo jde dle mého názoru působivě natočit i bez zbytečně brutálně krvavých scén. Gibson na můj vkus hodně ujel a jeho Masakr bičem s háčky už byl trochu moc. Proč, ptám se, tohle muselo být? Dalším zklamáním byla hudba, která jako by místy vypadla z nějakého akčního filmu z džungle. Až na konci do filmu začala trochu pasovat. Režie je značně "hollywoodská", zpomalovačky tvoří asi třetinu stopáže a to bych právě od tohoto filmu nečekal. Díky alespoň za dobrou výpravu a herecké výkony. ()
Tento (spolu s Vesnicí) nejkontroverznější film poslední doby ve mně po skončení závěrečných titulků zanechal velice kladné dojmy. Pravda, není to dokonalé, ale přesto skvělé a velmi působivé. ___ Film nemá (podobně jako POMOem zmíněná Vesmírná odysea) hlavního hrdinu (Ježíš je jen jednou z mnoha postav, nikoliv vypravěč se kterým se ztotožníme) a tak se ústřední hvězdou snímku stává režijní mistrovství Mela Gibsona. Jeho (silně vizuální) styl je poměrně snadno rozpoznatelný - spousta realisticky a dost drsně ztvárněného násilí a brutality, pozoruhodná výprava, jíž se dá jen těžko něco vytknout, nešetření nádhernými velkolepými záběry apod. (v tomhle ohledu si velkou pochvalu zaslouží kameraman Caleb Deschanel). A to všechno na pozadí silného, emocemi nabitého příběhu (viz Statečné srdce). Co člověka také nemůže minout (přesněji: co nemůže přeslechnout) je hudba Johna Debneyho, která sice není vrchol originality (klasické orientální motivy, známé např. z Gladiátora, a démonické chorály, viz Pán prstenů aj.), ale k tomu, co se děje na plátně, se hodí prostě dokonale. Horší je to se scénářem, který neznalého Bible vůbec neseznámí s většinou postav (laik se v podstatě nedozví, koho vlastně hraje Monica Bellucci a jaký má její postava vztah s trýzněným Mesiášem). Charakterizace je tudíž skoro nulová. Další výtka se týká natočení cesty na Golgotu, která je zbytečně zdlouhavá a dá se říci, že v ní vidíme stále tytéž obrázky – totálně vyřízený Ježíš jen tak tak nese svůj kříž, při čemž neustále (asi 5x) zpomaleně padá na zem. Ta sekvence trvá cca 15 – 20 minut, přičemž by se dala v pohodě zkrátit tak na 10. ___ No, to je asi tak všechno ke kladům i záporům Umučení, jen bych ještě chtěl dodat, že to není ani pár týdnů, co jsem viděl Scorseseho Poslední pokušení Krista, což je věru netradiční pojetí téhle látky, a bylo rozhodně zajímavé tyhle dvě tolik podobná, a přesto tolik rozdílná dílka porovnávat. Neřeknu Vám, který z těch filmů se mi líbil víc, jednak proto, že si to sám musím ještě ujasnit, a za druhé proto, že si myslím, že to není zas až tak důležité, protože Váš názor může být úplně opačný. Tudíž bude nejlepší zhlédnout oba "Kristy" a určit si sám podle svého vkusu a uměleckého, popřípadě náboženského (či bůhví jakého jiného) zaměření, který je pro Vás více "IN". P. S. Jsem (nejistý) ateista. ;-) 70 % ___ UPDATE: Dnes (2010) už bych se na to asi "díval" jinak, přísněji... ()
Zoufalá nuda... ()
Reklama