Režie:
Laurence OlivierKamera:
Otto HellerHudba:
William WaltonHrají:
Laurence Olivier, Cedric Hardwicke, Ralph Richardson, John Gielgud, Mary Kerridge, Claire Bloom, Pamela Brown, Russell Thorndike, Laurence Naismith (více)Obsahy(1)
Příběh Anglie jako jiných zemí tvoří historie a legendy. Zbaveny svých legend by dějiny světa byly suchopárné jako slova bez poezie, květy bez vůně, mysl bez imaginace. Děj této legendy, jedné z nejslavnějších i nejhanebnějších zároveň, vížících se k anglické koruně, zavádí svého diváka do druhé poloviny 15. století. Do doby, které předcházela stoletá válka mezi dvěma nejmocnějšími feudálními rody, usilujícími o získání dědičného práva na anglický trůn. V bojích mezi přívrženci Lancasterů (kteří měli ve znaku červenou růži) a Yorků (bílá růže), se stará nejvyšší šlechta Anglie téměř zlikvidovala. Zvítězil Edward IV. (1461-83) z rodu Yorků. Opíral se v duchu raného kapitalismu o města a snažil se vybudovat moc po vzoru renesančních vládců. Po jeho smrti se však na scéně objevuje jeho bratr Richard, muž s duší znetvořenou stejně jako jeho tělo, který se neštítil k dosažení osobních cílů nejodpornějších zločinů... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (45)
Monumentální zpracování slavného dramatu Shakespeara v podání charizmatického a úchvatného Laurence Oliviera. Richardovi vojenské dovednosti pomáhají staršímu bratrovi Eduardovi v cestě na anglický trůn. Ovšem zášť a žárlivost způsobí, že se o anglický trůn začne ucházet sám. Naplánuje si krvavou, dlouhou , ale pečlivě promyšlenou cestu podvodů, manipulací a vražd, které ho postupně dovádějí k vytouženému cíli. Jeho intriky brzy přinášejí problémy nejen jemu samotnému, ale i celé Anglii. Něco mezi čtyřmi a pěti hvězdami. ()
Shakespearovy hry jsou nadčasovým materiálem, ikdyž vlastně Olivierův Richard III. je jedním z těch ranějších zpracování. Když divák sleduje několik desítek staré filmy, tak musí počítat s tehdejšími filmařskými postupy, což může zahrnovat extrémní herecké kreace na place, nebo přehnaně údernou hudbu. Ale to vem čert! A proč?! Protože Laurence Olivier jako úlisný, slizký, podlý, intrikářský, kulhavý, vlezlý a na všechny strany hrající Richard. Jeho herecký výkon (tedy možná až na závěrečné posmrtné tiky) opravdu zaslouží klobouk dolů, a to zejména jeho monology vedené přímo do kamery. Zkrátka film, který není zrovna pro každého (i já jsem k němu přistupoval s jistou mírou odstupu), ale jako historické drama funguje solidně. ()
I tato adaptace víc než důstojně zapadá do řady olivierovskýchv filmových ztvárnění nejslavnějšího dramatika alžbětinského renesančního období. V konstrukci dramatu je cítit jistá křeč, daná autorovou snahou o maximální ztvárnění tudorovské dobové oficiální verze o závěru tragických válek dvou růží. Skutečný historický Richard III. (1452-1485) byl opakem jeho shakespearovského ztvárnění. Na velikosti a klasickém rozměru tohoto filmu to ovšem nemůže nic změnit. Povšimněme si ještě jedné okolnosti. Roku ztvárnění. RICHARD III. vznikl ve stejné době jako Vávrova husitská trilogie JAN HUS, JAN ŽIŽKA a PROTI VŠEM. Oproti Olivierovi byl Vávra navíc znevýhodněn střety s cenzory typu Zdeňka Nejedlého a Václava Kopeckého. Přesto - soudím - , že dosažený výsledek je srovnatelný. Jak pojetím a snahou po postižení doby a její autenticity, tak patosem a vznosnými závěry. Srovnatelné velkofilmy nebyly od té doby v naší kinematografii natočeny. Na obdivu k velkému Angličanovi není co měnit; pochopíme však snáze alespoň na pozadí právě uvedeného srovnání velikost a osobnostní formát jeho českého dobového vzdáleně profesního současníka? ()
Je fascinující sledovat Oliviera, jak divákovi s neskrývanou radostí odkrývá v monolozích záměry a výsledky svých intrik a lží, jak se hadím hlasem vemlouvá do přízně žen, dětí, bratrů, aby pak jako král sedící na trůnu uprostřed sálu pokračoval šeptem a ve skrytu v intrikách na místě, kde předchozí králové hrdě a silným hlasem pronášeli svá rozhodnutí. Ovšem ač je Richard hlavní postava, je tu velký prostor i pro ty ostatní, takže divák díky Olivierově režii přesně v každém okamžiku ví, kdo je s kým a proti komu, kdo je čí bratr, kdo patří ke královně... Snad je Olivier producent nedokázal sehnat více komparsu pro závěrečnou bitvu a herecky ho proškolit, takže těch pár postávajících statistů vypadá nedomrle, ale to je jen smítko na jinak skvělé filmové adaptaci. Zatímco v Romeovi a Julii stmelila dva rody tragická láska, Yorky a Lancastery musela spojit nenávist ke krvavému tyranovi. ()
Od úvodního (perfektně odehraného) Olivierova monologu jsem si ten příběh užíval jako bych byl na divadle. To se mi u filmů opravdu často nestává. ...-Je zajímavé (a časté) jak tradice (i díky příspěvku jistého Thomase Moora) a jedna povedená divadelní hra vyrobí netvora z vysoce postaveného feudála,jehož pohnutky a činy nijak zvlášť nevybočovaly mimo rámec ,,běžných" počinů tehdejší doby. Samozřejmě že historii píšou vítězové (klišé!). ()
Galerie (70)
Photo © Lopert Pictures Corporation
![Richard III. - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/159/577/159577348_c0e475.jpg)
Zajímavosti (4)
- Snímek byl nominovaný na Oscara za Nejlepšího herce v hlavní roli (Laurence Olivier) za rok 1957. Dále vyhrál tři ceny BAFTA za rok 1956 - Nejlepší britský herec (Laurence Olivier), Nejlepší britský film a Nejlepší film z jakéhokoli zdroje. Z udělování Zlatých glóbů za rok 1957 si film odnesl jednu cenu za Nejlepší cizí anglicky-mluvený film. (Stanislaus)
- Skutečný Richard III. zemřel ve 32 letech, zatímco Laurenci Olivierovi bylo během natáčení filmu 47 let. Král Edward IV. zemřel ve 40 letech, ale byl ztvárněn Cedricem Hardwickem, kterému bylo během natáčení 61 let. (Stanislaus)
Reklama