Režie:
Vít OlmerScénář:
Jitka PistoriusováKamera:
Ota KopřivaHrají:
Jakub Wehrenberg, Jiří Strach, Jitka Molavcová, Jiří Schmitzer, Viktor Nejedlý ml., Vladimír Hrubý, Anna Ferencová, Tat'ána Puttová, Jana Kynclová (více)Obsahy(1)
Jakub je technicky nadaný, ale jeho okolí nemá zrovna pochopení pro jeho vynálezy. Nemá to tedy lehké až do chvíle, kdy potká vedoucího počítačového klubu, kterého Jakubovy schopnosti doopravdy zajímají. (Filmbox)
Recenze (48)
Jakub Wehrenberg a Jiří Strach se sešli ve výborném dětském filmu o talentovaném chlapci v elektronice, jehož vynálezy budili zmatek a pohoršení. Snímek je při dnešním pohledu obrovský nostalgický skvost, už jenom kvůli vynálezům, které byli ve své době velkým přínosem, ale dneska spíše budí úsměv. Ve své době musel nadchnout spoustu kluků, kteří měli podobný koníček. Příběh je to veselý, svým způsobem dobrodružný i poučný. Písnička Jiří Schmitzera 'Ferda jede na kole' provázející celý příběh stále upozorňuje na dětskou fantazii a prozíravost. Prezentace vesnického života je povzbudivě reálná. Škoda, že takovéto filmy nevznikají i dnes. ()
Chápu dětskýma očima dobu ve které se film odehrává, když jsem v té době také vyrůstal. Děti v tomto filmu si hrály jako jsme si hrály my. Holky byly k světu. I Jitka Molavcová je okouzlující (je mimochodem krásná dáma i teď ve svém věku). Móda měla také co do sebe. Jisté kouzlo má i vesnice, ve které se film odehrává. Vše zraje krásou a je milou připomínkou na mé dětství. Jen mi stále uniká to, co se nám tvůrci podobných filmů snažili říct. Celé to působí divně, bezduše. Točily se filmy, kde chybí nějaká myšlenka, a hlavní příběh se vytratil či vůbec nedorazil. ()
Asi by tři hvězdy odpovídaly více, ale v porovnání s dnešní produkcí pro děti je tohle skvost, který má srdce a dokonce jsem snesl i Molavcovou. Měl jsem sinclaira i didaktika a tak jsem zavzpomínal, film je s tou přicházející technikou moc dobře skloubený a hezký. Scény ataků na hlavního hrdinu ze strany dospělých jsou trochu přitažené za vlasy a jsou hlavní slabinou snímku, ale jinak se na to dívá dobře a film rychle utíká. Kdo neviděl, tak určitě na odreagování doporučuji. ()
Když jsem viděl tento film, okamžitě jsem si vzpomenul na svoje dětské roky, kdy jsem v 60-tych letech začal dělat první elektrické pokusy se stavebnicí Merkur, a musel jsem se smát. Stejně jako se musím smát dnes, když si vzpomenu na všechny souvislosti. Tento film je velice poučný, zejména dnes. Doba dnes napředuje tak rychle, že ten smích mě vždy přejde v tom okamžiku, když si uvědomím, že to co jsem si koupil "včera" je "dnes" již technicky zastaralé a za stejné peníze jsem mohl mít technickou vymoženost o třídu vyšší. l to je život. I pro toto poučení dávám 4. ()
Po celou dobu filmu jsem si zpívala „Spadlo prase do strouhy, neširoký nedlouhý...“, protože je to tak vlezlá písnička, která hrála hned v úvodu. Ale film je sám o sobě tak moc milý, že jsem ho sfoukla jedním dechem. Velmi příjemná dětská atmosféra, díky které jsem si zase vzpomněla na svoje dětství a samotní dětští herci mi učarovali. Vidět malého Jiřího Stracha bylo fakt vtipný a Jakuba Wehrenberga vlastně taky. Jiří Schmitzer se mi ve své roli moc líbil a asi s ním začnu vyhledávat víc filmů, protože herec je to skvělej. Příběh sám o sobě dokáže celkem zaujmout, když si chceme pustit něco silně nenáročného a jen vzpomínat na dětská 80. léta. Další dětský film do sbírky těch celkem povedených. Bavit se nad osmdesátkovou technikou bylo samo o sobě dost divný. A je to vlastně pořád stejný. Film se mi líbil. Je to velmi milý snímek, který neurazí ani nenadchne a jako velmi oddechovou komedii to beru a doporučuju! ()
Galerie (2)
Zajímavosti (6)
- Dalimil Klapka propůjčil svůj hlas v postsynchronech dvěma postavám: dědovi Kůrkovi (Viktor Nejedlý) a částečně i dědkovi Roubánkovi (Vladimír Hrubý). Vladimír Hrubý v průběhu natáčení umírá, a tak v části filmu se mluví sám a v části mluví hlasem Dalimila Klapky. (sator)
- Titulní píseň „Ferda jede na kole“ nazpíval a složil Jiří Schmitzer, který ve filmu ztvárnil roli Vaška. (SONY_)
- Ve scéně, kdy Jirka (Jiří Strach) čte před celou třídou svou slohovou práci, skví se za jeho zády na tabuli prázdninové datum 12. 7. (ViktorD)
Reklama