Režie:
Alan J. PakulaScénář:
William GoldmanKamera:
Gordon WillisHudba:
David ShireHrají:
Dustin Hoffman, Robert Redford, Jack Warden, Martin Balsam, Hal Holbrook, Jason Robards, Jane Alexander, Meredith Baxter, Ned Beatty, Stephen Collins (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Největší politická aféra i dech beroucí novinářský počin... Dva novináři deníku Washington Post, Carl Bernstein (Dustin Hoffman) a Bob Woodward (Robert Redford), jsou na stopě zdánlivě banálního případu: do kancelářských budov Demokratické strany zvaných „Watergate“ se roku 1972 vloupalo několik mužů. S každým odkrytím dalších souvislostí ale oba neústupní novináři zjišťují, že mají co do činění s mnohem hrozivějším případem než jen s obyčejným vloupáním zlodějíčků, a celá událost jim začne přerůstat přes hlavu. V sázce je nejen jejich kariéra, vztahy, ale zřejmě také holý život. Přešlapování novinářů na tenkém ledě nicméně odkrývá politickou špínu nebývalých rozměrů, což roku 1974 vyústí až v rezignaci republikánského prezidenta Richarda Nixona... Přelomový film z ranku amerických dokudramat, které spojují fiktivní vyprávění s přístupem dokumentární kinematografie, natočil mistr svého řemesla, režisér Alan J. Pakula, jenž navázal na úspěch svého politického thrilleru Pohled společnosti Parallax (1974). Půvab dramatického snímku Všichni prezidentovi muži tkví v propracovaném scénáři Williama Goldmana (Harper, Butch Cassidy a Sundance Kid, Maratónec), jenž z nepřeberného množství faktů a souvislostí spojených s případem Watergate dokázal vydestilovat soudržný a pro diváka přehledný děj, který navzdory politickému námětu neztrácí nic ze své napínavosti. Mimo věrohodné výpravy a hereckého vyjádření je též potřeba zdůraznit kameramanskou práci Gordona Willise, jenž s Alanem J. Pakulou spolupracoval už na snímku Klute (1971). Všichni prezidentovi muži obrazově vynikají minimalistickým, ale průzračně čistým rámováním, jakož i vynalézavým užitím různých ohniskových vzdáleností objektivů. To umožnilo kupříkladu přehledně rozehrát hned několik akcí v předním i zadním plánu současně, nebo naopak zaměřit pozornost jedním směrem a zbytek informací na scéně nechat rozostřených. Nejen tedy puntičkářská režie Alana J. Pakuly, uspořádaný scénář Williama Goldmana, ale i kamera Gordona Willise stála za tím, že si divák může vychutnat napínavý příběh o největším politickém skandálu poválečné éry, který je navzdory své košatosti podán přístupnou a přitom hodnotnou formou, již docenila i Akademie filmového umění a věd, když snímek vyznamenala čtyřmi Oscary. (Česká televize)
(více)Recenze (312)
Výborný, řádně náročný a na novinářské téma poměrně dlouhý thriller, vyžadující od diváka velkou pozornost. Divák se může velice snadno ztratit v hromadě jmen a pojmů ale pokud máte rádi filmy typu "3 dny Kondora" nebo jiné thrillery 70. a 80. let budete ve společnosti skvělého dua Hoffman-Redford jako v ráji. Je s podivem, jak z na první pohled nepříliš zajímavého tématu, může vzniknout tak napínavá podívaná. ()
Paradoxně mě tento film,ve kterém se víc jak dvě hodiny jen mluví,bavil více než leckterý akční trhák.Rád sleduju ve filmech novinářskou nebo prostě jakoukoliv investigativní činnost (Zodiac,Vysíláme zprávy) a proto jsem si Všechny prezidentovi muže moc užil.Velkou zásluhu na tom má samozřejmě ústřední dvojice,Hoffman a Redford jsou skvělí herci a tady to dávají skutečně znát.Poučilo to,nenudilo to,bavilo mě to.Co víc chtít? 85 % ()
Moje čtvrté setkání s Pakulou. Na zadek rozhodně nepadnu. Nečekal jsem nic jiného, a chyba asi nebude v režii, ale spíš faktu, že se jedná o film podle skutečných událostí, od nichž se tvůrci ani ve jménu vygradování zápletky neodhodlali oprostit. Film pro trpělivé lidi, nejvíc si ho určitě užijí diváci dobře seznámení s politickým pozadím případu. Když přijde konečně po dvou hodinách na zveřejnění, je hned konec, žádná gradace, šlus. Viděl jsem obrazovou dvd verzi s původním kinodabingem (1981), film byl ovšem do kin sestříhán (o opravdu nepodstatné části scén, začátky a konce rozhovorů), doplněné o vhs dabing (90´s). Všichni čtyři dabéři dvou hlavních rolí (Fišer, Štěpnička / Postránecký, Oliva) jsou fantastičtí, právě ve vedlejších rolí je nejmarkantněji vidět kvalitativní pád českého dabingu (nevěříte-li, film si sežeňte). ()
Novinařina tak trochu jinak. Precizní režie a soustředěné herecké výkony, jenže leckoho odradí poměrně uhoupané tempo. Střídmý, takřka dokumentaristický přístup pomáhá autenticitě, výsledek se nakonec na Oscarech musel sklonit před boxerskou pohádkou Sylvestera Stallonea. Nedokážu úplně radit, jak by šlo hledání pravdy udělat pružněji a pro diváka přitažlivěji, nicméně beru spíš jako viděno, splněno, odškrtnuto. ()
Velmi dobrý konverzační film mapující jeden z největších skandálů, co se kdy v americké politice udál. Na snímku mi mírně vadila chvilková nepřehlednost ve jménech a po nich následných souvislostech. Po zjištění že kniha od dvou skutečných novinářů (podle níž vznikl film) byla ještě podrobnější, mě přivádí k faktu, abych před scénáristou (pomyslně) smekla. Ukončím to úryvkem z Forresta Gumpa který nelze nezmínit: ''V protějším hotelu asi vypli proud, protože tam chodí nějací lidé s baterkama'' :)). Podobné filmy- JFK, Duel Frost/Nixon. ()
Galerie (52)
Zajímavosti (45)
- Robert Redford (Bob Woodward) řekl Marku Ebenovi, že se s Richardem Nixonem jednou osobně setkal: "Kdysi dávno v Kalifornii, kde jsem vyrůstal. Bylo mi třináct, vyhrál jsem závody v běhu. Nixon byl senátorem za Kalifornii a předával ceny. Je to dávno, ale zůstal ve mně dojem studeného, toporného muže. Nevěděl jsem, o koho se jedná, zajímaly mě krásný holky a sport, politika mi byla lhostejná. Když mi podal ruku, měl ji vlhkou a ten stisk byl neurčitý, rozmázlý." (NIRO)
- Frank Wills, hlídač, který objevil vloupání ve Watergate, hrál ve filmu sám sebe. (Kulmon)
- V roce 1973 dostali Carl Bernstein a Robert Woodward za svou reportáž o aféře Watergate Pullitzerovu cenu. (Petulka88)
Reklama