Režie:
Mehdi AvazScénář:
Milad AvazKamera:
Daniel CotroneoHrají:
Nikolaj Lie Kaas, Cecilie Stenspil, Albert Rudbeck Lindhardt, Tommy Kenter, Henning Jensen, Bodil Jørgensen, Rasmus Bjerg, Nicolas Bro, Sebastian Jessen (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Film Kolízia, inšpirovaný skutočnými udalosťami, rozpráva príbeh manželského páru Lea a Olívie, ktorí sa po tragickej a náhlej strate sedemnásťročného syna vyrovnávajú s neznesiteľnou krízou. Zatiaľ čo oni prechádzajú trpkým rozvodom, ich deväťročná dcéra Liv sa stáva poslíčkom medzi matkou a otcom. (Film Europe)
Videa (3)
Recenze (16)
"Vy ste len otec. Nemáte žiadne práva." Zaujímavý pokrokový právny systém. Silná dráma, pri ktorej niekto miestami zaplače a niekto ako ja sa často dosť naserie. Hlavne na toho pošuka z Afganistanu (nepochopiteľné správanie retarda) a hysterické správanie jednej ženskej, ktorá to celé spôsobila. Film končí smutným happy endom. Oxymoron, ale je to tak. Film o vzťahových tragédiách s pochmúrnym dejom, presne takým, ktorý vedia Škandinávci najlepšie uchopiť. ()
Niekoľko filmov v jednom. Až sa mi nechce veriť ako film začal a ako končí a že to vôbec drží pokope. Stále je to Škandinávia, Dánsko a herci mne dobre známi z nanajvýš autentických filmov. No Kolízia ide svojim razením skôr do Ameriky. Milión zvratov, samoúčelne akčné scény a napokon teatrálne súdne pojednávanie. V jednotlivostiach je to však stále kvalitná Škandinávia. Ak by som to hodnotil v období, keď si pozriem maximálne jeden film mesačne, tak by išli tri hviezdičky. No v poslednom čase som videl veľa filmov, dokonca škandinávskych a tri hviezdy som dal oveľa väčším ftákovinám, preto v súčasnom nastavení dávam vďačné štyri hviezdičky. ()
„Černá díra vzniká, když se něco velkého zhroutí. Pohltí všechno, co je v její blízkosti. Čím víc se k černé díře přibližujete, tím plyne čas pomaleji. A ten okamžik předtím, než vás pozře, trvá věčnost. Lidé si myslí, že v prostoru černé díry nic není. Ale to není pravda. Černou díru můžeme cítit, stejně jako cítíme slunce. Kdybychom nahradili slunce černou dírou, svět by se normálně točil dál. Jen by tady nebylo světlo a teplo.” - Podstata tohoto srdceryvného rodinného dramatu se snad ani lépe obrazně vystihnout nedá než výše zmíněnou citací. Nikolaj Lie Kaas je skvělý herec a opět nezklamal. Působí naprosto věrohodně v roli chlápka, kterému se život hroutí pod rukama. (85%) ()
Po většinu času velmi slušně vystavěné rodinné drama pravidelně hází diváka do těžké deprese, z níž zdánlivě není úniku. Trpká událost v rodině, kolize v pracovním zaměstnání, krize v manželském vztahu... neproplouvalo se mi tou depresí s hlavní postavou zrovna snadno, ale zvládl jsem to, často mě přikoval napínavý děj, v patřičné míře mě naštvalo konání některých postav a na oplátku potěšila každá jiskřička naděje. Vše by relativně hrálo, jednotlivé neshody a trpké příhody tu lze většinou vnímat jako propojené a navazující na sebe s evokací postupně spouštějícího se domina do několika stran, ale závěrečné minuty shodily můj dojem o celý stupeň níž. Tolik nahromazených zvratů za krátký čas, ve chvíli krátkého záblesku happy endu totálně extrémní vyhrocení konfliktu z jiné strany a pak zase obrat do (hořkého) happy endu se skokem v čase, mezi tím vypjatě patetické slzy a také spomalené záběry s hrou na city... tak tuhle část prudce drtivé jízdy jsem už nedával, nepřijal a na povrch z Kolize ve finále vyplouval především dojem rafinovaného kalkulu na diváka. Škoda, až do akční scény v soudní síni jsem měl (až na pár lehce přehnaných záblesků v budování oné deprese) hodně pozitivní dojem. Vynikající určitě zůstává výkon Nikola Lie Kaase. Z něj lze tady vyčíst tolik emocí už jen z výrazů obličeje, ať už je to trpkost, lítost, zlost, nervozita, dojetí, že mě každou chvíli k osudu jeho postavy přikoval a nevzpomínám, kdy jsem naposled v současném filmu z posledních pár let viděl nějakého herce hrát takto sugestivně... Bohužel s dánskými dramaty ze současnosti, jak si opět potvrzuji, nejsem kompatibilní, až se pomalu neumím rozhodnout, zda vězí „chyba“ ve filmech a tvůrcích nebo ve mně, když z většiny z nich cítím neuvěřitelný kalkul s přílišnou hrou na city (také Hon), příp. jiný extrém v podobě absolutního chladu (viz. Tísňové volání). [65%] ()
Mehdi Avaz se nechal unést nebo studio mu řeklo, takhle to nedopadne. Příběh o umrtí syna a jeho následků. Opět na jedničkuN.L.Kaas. Severské drama drží, jen někdy přijde, že se to přehrává na míru divákova oka jen tak. Ke konci je to skoro americký spletenec, který sráží hodnocení dolů. Nebýt toho konce už od soudní síně po poslední záběr, možná by si člověk řekl, že tohle zabolelo. Takhle fakt ne. Škoda.70% ()
Reklama