Režie:
Charlie KaufmanScénář:
Charlie KaufmanKamera:
Łukasz ŻalHudba:
Jay WadleyHrají:
Jessie Buckley, Jesse Plemons, Toni Collette, David Thewlis, Colby Minifie, Abby Quinn, Guy Boyd, Gus Birney, Hadley Robinson, Teddy Coluca, Dj Nino Carta (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Poklidný výlet jednoho páru nabere nečekaný obrat a promění se ve strašlivou cestu. (Netflix)
Recenze (174)
Takovej ten film, kde cítím, že to v určitých ohledech je pecka, ale doukoukat to je peklo. První část filmu je svěží a často i vtipná jízda začínajícím vztahem, pak se to u Jakeových rodičů překlopí do boží mystifikačky a hravýho vyjebávání s divákem tak, jak to mám rád, a některý dialogy Jakea a mladé dívky jsou vrchol scénaristiky. Bohužel tak cca od poloviny se to začíná vytrácet, vyjebávání s divákem už není hravé, ale sadistické, udržet pozornost vyžaduje s každou další minutou extra odhodlání a pomalu to přerůstá ve frustaci. Dokoukat poslední půhodinu už představovalo vyloženě utrpení. Přesto je těžký to jen tak šmahem odsoudit. I když ten balet si mohl Kaufman odpustit, protože to už působilo jako samoúčelná umělecká onanie, ten ujetej závěr dává filmu dobrej twist a mění celkové vyznění, resp. je důležitej pro to, aby se ten film vůbec dal pochopit. Ale ať je to zajímavý jak chce, že dokoukat to rozhodně není příjemnej filmovej zážitek zůstává faktem. Jsem rád, že jsem to do toho konce vydržel, jsem rád, že jsem objevil super báseň Bonedog by Eva H.D., originální a pozornost zasluhující to je bezesporu, ale asi to ani nikomu nedoporučím a znovu se na to už taky nepodívám. ()
Celou dobu se k něčemu schyluje. Něco se chystá. Člověk ani nedýchá, aby mu snad něco neuniklo. A pak to přijde... Rána pod pás v podobě intelektuálního čehosi 🤷🏻♂️. Příště “přístupněji”, děkuji. ()
Tuhá káva. Čo to vlastne bolo? Surreálna, snová, filozoficko-existencialistická hororová poetická esej, ktorá prostredníctvom podivného vzťahu zobrazuje márnosť ľudského snaženia, života a neodvrátiteľnosť plynutia času a príchodu smrti? Alebo je to o tom, že si myslíme, že žijeme vlastný život, hoci je to len akási vykonštruovaná umelá fantázia, prebratá z rôznych iných myšlienok, kníh a filmov? O tom, že si nahovárame, že každý z nás je originálny a jedinečný, ale v skutočnosti sme zameniteľní, neúprimní a nič vlastne neznamenáme? O tom, že šťastie dokážeme (možno) nájsť len vo svojej fantázii, ale tým nič na svojom osude nezmeníme? Že sa napokon musíme zmieriť s nevyhnuteľným? Že vlastne ani tú fantáziu nemáme pod kontrolou a rozpadá sa nám pod rukami? Že ľudský život je vlastne fraškou a tragédiou? Ešte si to nechám prejsť hlavou. O I'm Thinking of Ending Things by sa dalo veľmi, veľmi dlho diskutovať A to mám rád. Dostalo ma to. Pohltilo. Parádne mrazivá atmosféra a sebavedomá réžia autora s jasnou víziou. Jessie Buckley je fantastická (a ostatní tiež nezaostávali). ()
I’m Thinking of Ending Things je Kaufmanova esej o čase, stárnutí a, jako vždycky, identitě. Současně je to metahra se žánry a postupy, nabitá intelektuálními “popkulturními” odkazy a aluzemi, která i v těch okamžicích hry na něco jiného funguje lépe, než většina filmů daného žánru. Scenáristický majstrštyk, režijně obsedantně vypiplané a herecky přesné. Pecka. ()
Tvl kdo tady zvěřejnil obsah filmu, ať se jde pro facku k mámě. Těžko hodnotitelný Kaufman. Má krásnou, místama až divadelní atmosféru i pojetí, které v nejdelších místech protíná dlouhým dialogem (zároveň i monologem) dvou hlavních představitelů v autě. To, jak vás ale tento dialog zaujme se hodně odráží od nálady, kterou v danej moment budete mít. Celkově tyto dvě nejdelší (ne)dějství vám ovlivní celkový zážitek i prožitek z filmu a já se například na film podíval v den, kdy jsem měl ta nejmenší očekávání a sedlo mi to tak někde napůl. A i přes to, že mi film v daný okamžik sednul, má svá velmi těžká místa a tím nemyslím teď, že je těžké jej uchopit či okamžitě pochopit. Prostě vás může jen tak minout. Například tím, že jsem pochody myšlenek hlavní protagonistky sice vnímal a chápal, ale jsou mi naprosto cizí. Scény, kdy si hraje film s časem a hraje svou hru s divákem (scény v domě u rodičů, zmrzlina) jsou zábavné a hra s žánrem je pojatá dobře. O to těžší pak opět je, kam nebo v co tyto scény (ne)vyústí. Poslední třetina, až na velmi silný moment s prasetem, už bohužel začne být trochu úmorná. Zatím 60%. Uvidíme po druhé projekci. Na kterou se určitě jen tak nevrhnu. ()
Pouhé řetězící se výstřednosti, téměř bez příběhu, u nichž čekáte, že se v závěru (alespoň částečně) vysvětlí a začnou dávat smysl. Ale nestane se tak. I'm Thinking of Ending Things je tak jenom dlouhá, nudná, samoúčelná blbost, která je i na první shlédnutí od poloviny stopáže skoro nesnesitelná. 1*. ()
Výborně natočený mindfuck, u kterého si nejsem jistý co jsem 135 minut sledoval. Nenudil jsem se ani chvilku, ale těch WTF momentů bylo hodně. Je to zvláštní, je to zajímavé, je to něco co jste asi nikdy neviděli, přesto je to parádně natočené (kamera, práce s detaily, atmosféra, dialogy o všem a ničem, střih) a má to skvělé herce Buckley - Plemons - Collette - Thewlis. Charlie Kaufman je jako režisér a scénárista výborný, ale nejsem jsem si jistý, pro koho tento film natočil. Jestli pro sebe, nebo pro někoho, kdo pochopí každou myšlenku. Já to sice nejsem, nicméně film jsem si svým způsobem užil. ()
Samoúčelný nabubřelý film, koncem si skoro chtěl zanavdat s Lynchem :) Mrzí mě, že jsem tomu věnoval čas. Potenciál to mělo... ()
Tohle byla po dlouhé době pěkná smaženice. I s houbama samozřejmě. Tento počin se těžce hodnotí. Nejdříve si myslíme, že jde o nějaký manifest deprese a psychické nahlédnutí do hlubin mysli a duše. Pak se to nějak spíše vrhne v esejistické a kritické dílo života. Pak je to zase spíše mysteriózní cesta bez vysvětlivek a pak už je to jenom nějaký filozofický a chaotický free style, který se vzdaluje od jakéhokoliv chápání. Asi největší úspěch filmu však je, že i já jsem uvěřil tomu, že tento film vlastně chápu. Ale to by byl velký klam. Plně rozumím tomu, proč toto vzniklo a i věřím, že někdo přesně ví, o co jde. Já ne. A nejsem sám ani za zlaté prase. ()
Kaufman je skvělý. Jenomže Reidova kniha je daleko propracovanější a delikátnější. ()
Vyslovene to nebol zlý film, novinka od netflixu žiadne lgbtf,ani nič podobne rasové, čudujem sa. Len koniec nejako nevyšiel a nedaval mi zmysel. Minimálne ten koniec tomu uberá hviezdu aj ta dĺžka, nudil som sa a celu stopáž čakal na nejaké odhalenie. Nedočkal som sa. 2* ()
Komu se to nelíbilo, tomu odpouštím. Ona je to vážně onanistická sračka. Jako celek. Ale je to plné rozkošně ztroskotanecké filozofie a hrajou tam dvě báječné ženské. Nemohu to nemilovat. ()
"Asi to ukončím" jsem si říkal v podstatě od začáku a nakonec jsem se na to díval na dvakrát, protože jednolitej zátah čiré deprese a polemizování o smyslu života v tomhle podání jsem fakt nezvládal. Už od začátku vidíme pár, kterej je spolu chvilku (několik týdnů), přitom hned ze startu od slečny slyšíme, jak uvažuje nad tím, že to s tím borcem teda ukončí, protože... Jedou ve vánici k jeho rodičům, nadšenej z toho není ani jeden, vlastně všechno je v tom filmu špatně (myšleno žádná postava tam není šťastná, všichni v depresi, všichni mají problémy dotažený až do extrému...). Navíc to má přes dvě hodiny!!! Nekonečný dialogy, monology, rádoby moudrý věty - pro mě úplně mimo. Jediný, co si opravdu zaslouží pozornost, je kamera - jednotlivý obrazy a scény jsou naprosto precizně vymyšlený do posledního detailu, obvykle tam je zakomponovaných několik plánů, takže je důležitý "i to, co je na pozadí". A když už přetrpíte polovinu filmu, kde se vlastně nic moc neděje (děj v tomhle snímku fakt nehledejte!), přijde totální WTF závěr, kterej jakoby k tomu ani nepasoval. Tváří se to jako artovej film, ale spíš je to jenom nafouklá bublina. ()
Totální zoufalost. Vůbec si nedokážu představit tohle vidět v kině, takhle jsem od toho mohl alespoň odběhnout a bez pauznutí to nechat běžet, jelikož jsem už po první hodině věděl, že o nic zásadního nepřijdu. Nakonec jsem to tedy dokoukal, ale film s takto prázdnými dialogy jsem ještě neviděl, asi nikdy nezjistím, co tímhle chtěli autoři divákům sdělit. A pak že je Tenet nepochopitelný. 1/10 ()
Je to Kaufman utržený ze řetězu, takže metaforický a symbolický bizár až na půdu. Mám rád divné věci a tentokrát není ani takový problém, pochopit celkový smysl. ALE film má vražedně unylé tempo a po famózní návštěvě u rodičů drasticky poleví a finále mě také nijak nevytrhlo. V paměti se to docela zaseklo a pro pochopení jednotlivých detailů by bylo opakované shlédnutí nasnadě, ale já to prostě už nedám. I kvůli té přetažené stopáži. Herci a kamera jsou famózní! ()
Jeden bod za tu veceri a veci na farme, ale jinak divacke martyrium urcene patrne pro "inteligentniho" divaka. Vubec nechapu jak jsem to mohl zvladnout dokoukat. ()
Film, který mi vzal dvě a čtvrt hodiny mého života. Jiný pohled na to nemám. A ne, nezvýším hodnocení jen proto, že je autorem Kaufman. Dlouho jsem nebyla takhle zhnusena. Jinak oficiální vysvětlení příběhu znám a nic to nemění na mém názoru, že je to naprostá nelogická blbost. ()
Ty vole jeden, jak jsi starej, tak jsi blbej, říkal jsem sám sobě už po pár minutách, nicméně na druhou stranu se musím upřímně pochválit, že jsem tohle neuvěřitelný PEKLO dal na jeden zátah. Co jsem každopádně mohl čekat od Charlieho Kaufmana? Že se změní a napíše, respektive natočí stravitelný film? Každopádně to má vážně příznačný název, jelikož kolikrát jsem si během těch více než dvou hodin!!!!!!!!!! říkal, že to asi ukončím, snad ani nelze spočítat. Ty dvě hodiny nicméně trvaly spíš jako hodin šest, a například popsat nějakým smysluplným způsobem, čeho jsem byl během nich svědkem, prostě nedokážu, jelikož jsem za celou dobu absolutně nepobral, co tím chtěl pan Kaufman vlastně říct, co to mělo celé za význam, naprosto jsem nechápal jednotlivé scény, jako třeba onu návštěvu u rodičů hlavního hrdiny, a o závěru ve škole pak ani nemluvě, to jsem jakoukoliv snahu o alespoň nějaké to porozumění definitivně pohřbil a už jsem to jen krutě protrpěl do závěrečných titulků, kdy jsem to měl upřímně také chuť sám se sebou ukončit, protože tohle bylo skutečně nekompromisní filmové inferno, před kterým musím každého potenciálního diváka VAROVAT! Abych ale nebyl úplně až tak zlý, tak herecké obsazení tu je velmi výrazné a působivé, jen vzhledem k veškerému obsahu a zpracování onoho filmu ale zároveň i zcela zbytečné. Zkrátka, již nikdy nic takového! ODPAD!!! ()
Trochu chápu, co se tím Kaufman snaží říct (vztah mezi muži a ženami, romantické filmy vs realita, nevyhnutelnost smrti, proplouvání částmi vašeho života, všichni jsme součástí jednoho celku), ale sakra kdyby to bylo o 30-40 minut kratší tak by to bylo o dost lepší. Aby jste všechno pochopili, tak to pravděpodobně budete muset hodně rozanalyzovat. Konec byl zajímavý (školní muzikál vs prevzetí nobelovy ceny), ale docela se to táhlo odnikud nikam. Řešit logický smysl tu snad ani nemá cenu - celý tenhle film je spletice metafor. Musím však říct, že po Anomalise a Synecdoche, NY jsem čekal trochu víc. K Synecdoche to má asi nejblíž, ale ta měla o dost silnější budget a nějak víc jsem se spojil s postavami. Konec mě taky víc u SNY víc zasáhl. A bylo to o trochu vtipnější. Co jsem četl zahraniční kritiky - film dává více smysl s přečtením původní knihy, kterou jsem však já nečetl. Bohužel jsem totiž lehce negramotný. Ale i to však je součástí lidského zážitku a když se koukáte na to zblízka je to stejné jako všechno ostatní. ()
Skvělé dialogy, skvělí herci a ta atmosféra v baráku u rodiny naprosto mystery-divná, v tu chvíli bych tomu napálil 5* a všude chválil, jenže ono to pokračuje a jde to jiným směrem, který mě opravdu nechytl. Nakonec myšlenka určitě zajímavá. A hlavně buďme rádi, že tyhle "divné" filmy vznikají. Silné 3* ()
Reklama