Režie:
Jindřich PolákKamera:
Josef VanišHrají:
Václav Voska, Otakar Brousek st., Jan Kanyza, Dana Medřická, Stanislava Bartošová, Jana Švandová, Julie Jurištová, Jiří Bartoška, Jiří Pleskot (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Jméno režiséra Jindřicha Poláka znají hlavně děti. Například příběhy pana Tau se staly šlágrem přímo mezinárodním. Starší diváci si připomenou Ikarii XB 1 – první filmovou sci-fi, ale i filmy akční a dobrodružné – například Smrt v sedle, Nebeští jezdci či Smrt stopařek. Film Noc klavíristy, který byl natočen v roce 1976 podle námětu Vojtěcha Měšťana, patří do kriminálního žánru. Jeho problematickým hrdinou je vedoucí projektant bytového družstva, který touží po zisku za každou cenu. Bezděčným protihráčem se mu stává barový pianista, který se náhodou stane svědkem vraždy mladého muže a pustí se do pátrání na vlastní pěst. Starosvětská a poněkud komická figurka se dojemně plete policistům do práce, ale nakonec se zjistí, že právě on přispěl k dopadení pachatele… Titulní roli vytvořil s noblesou sobě vlastní Václav Voska. (Česká televize)
(více)Recenze (91)
Polák byl rozhodně víc než jen pouhý multižánrový řemeslník. Noc klavíristy je ukázkovým případem dobře odvedeného řemasla. Na filmu je vidět, že byl dělán spíše na popud soudruhů. Aby se tehdy politickou tvorbou neaktivní tvůrce zapojil do "záslužné obnovy socialismu". Noc klavíristy velkou měrou funguje i dnes. Škoda jen oné kriminální zápletky, která zbytečně bere prostor. Ona tehdy oblíbená pozitivní kritika dokonale ukazuje neživotnost tehdejšího systému. Navíc hon za penězi je aktuální vždy pro filmaře, tak pro novináře, v jákekoliv době, či v režimu. ()
Velice povedená kriminálka od mého oblíbeného režiséra... Moc se mi to líbí, má to šťávu, lidský apetit a docela dobrou hudbu... ()
Jan Kanyza co by kriminálník, to je ono. Ba ne, vcelku průměrná záležitost, ale snad i v dobrém. Prostě nic od toho nečekejte a máte zajímavou jednohubku. Ale také obrázek toho, jak za komunistů "museli" makat řemeslníci. ()
Podivně rozvláčná detektivka, na které není skoro nic. Neměl jsem ani zájem, jak vlastně skončí. ()
Jindřich Polák se kromě tvorby pro děti a mládež a scifi žánru věnoval i detektivce. Musím říci, že na to v jakých podmínkách film vznikal (psal se rok 1976) jde o celkem zdařilé dílo. Václav Voska jako samozvaný vyšetřovatel chce přijít na kloub záhadné vraždě, která se odehrála před vinárnou, ve které hraje na klavír jako pianista. Vyzdvihl bych vynikající hudbu, kterou pro tento film zkomponoval Karel Svoboda. ()
Tak pan klavírista nám změnil povolání. Neochvějně se pustil tam, kam se žádný policista ještě nevydal. Naštěstí padouši si to vyříkali mezi sebou (za jejich střety jedna hvězda navíc). Dávám plus za padoucha (Otakar Brousek st.) a poté za jeho zpytování svědomí a následující střet padouchů. To bylo jediné, co mě udrželo u filmu. ()
40% — I přes účast Václava Vosky, Dany Medřické a Otakara Brouska st. se zde nepodařilo vytvořit tak napínavý příběh, jako měla pozdější Smrt stopařek. Navíc si i po několikerém shlédnutí nejsem jistý, jestli oficiální text distributora „... aby se nakonec zjistilo, že právě on (míněn klavírista A. J. Tůma) má zásluhu na chycení pachatele...“ není zavádějící. Jediné, co pan klavírista svým amaterským pátráním přímo způsobil, byla smrt vyděrače. ()
Otakr Brousek jako dvojnáspbný vrah, to se hned tak nevidí. Manažer bytového družstva, který přiděluje byty podle toho, kolik mu kdo dá v obálce, začne býát vydírán neznámám mužem, z něhož se nakonec vyklube jeho vlastní zaměstnanec - tapetář. A když už omylem zastřelí náhodného chodce, který byl večer vyvenčit psa, nutně musí skoncovat i se skutečným vyděračem. Jenže to už sklapla klec. Slušná detektivka se zajímavou postavou detektiva - amatéra - Václava Vosky, klavírního mistra, který nemohl dosáhnout na cíl, k němuž byl předurčen, a místo toho hrál v baru... ()
Byly tam nádherný milfky. Hlavně Stanislava Bartošová, jak si lehla na postel před Kanyzou. A pak ještě ta blondýna v propínacích džínových šatech na začátku. Jinak je to průměrná socialistická detektivka. [1686. hodnocení, 89. komentář, 64%] ()
Lábus coby hokejista, to je teprve poněkud komická figurka (asi ještě víc než Preiss na kraji města:) - - - Julie Jurištová jako dívka, která si tajně pozve do rodičovského bytu Bartošku a pak svým svědectvím pomůže titulnímu hrdinovi v rozřešení případu, vystupuje ve slabounkých, ale spojkách. Tak málo stačí! Film je jinak tak na lepší 3*, ale za pár luxusních scén dávám plnou palbu. ()
Vedle jiného Polákova filmu "Hra bez pravidel" je to druhý československý pokus o akční kriminálku západního stylu a Polák vytvořil další dobrý film. Je to snad jen trošku scénáristický nesoustředěné. První polovina ukazuje život v letech sedmdesátých, představuje charaktery a ukazuje i všemožné šmeliny v socialismu, v druhé se to skutečně rozjede na plné obrátky. Celkem překvapení, že to bylo vůbec povolené s ohledem na to, že tu každý řemeslník/dělník je nepoctivej melouchář. Politice se jinak Polák obratně vyhnul a oslovení soudruh tu nepadne ani jednou. Tohle je prostě jen sympatická čistokrevná krimi. Film je postavenej na výkonu Otakara Brouska st. a vytvořil tu jednoho z těch nej padouchů československého filmu. Skvělá je i Svobodova hudba kopírující Itálii (zřejmě Polákův vzor pro tento film i jeho přechozí Hru bez pravidel). Moje připomínka je tedy jen ke scénáři. Nakonec Voskův klavírista, který je tady takovou vedlejší figurkou, byl v příběhu nejen celkem nadbytečný, ale dokonce jeho vyšetřování na vlastní pěst mělo i neblahé důsledky. ()
Vinárenský klavírista se snaží odhalit pachatele vraždy, jejímž motivem bylo vydírání a machinace s půdními byty. Film je rutinně zpracovaný s neokoukaným Václavem Voskou v čele. ()
Příjemně strávené dopoledne s nostalgií (už) staré Prahy. Vcelku řemeslně zpracovaná kriminálka s netradičně do záporné role obsazeným Otakarem Brouskem st. ()
Kriminálka z dob totality šitá horkou jehlou. Snad jen skvělý Václav Voska doplňován Danou Medřickou povyšuje tuto výchovně laděnou socialistickou nudu na alespoň shlédnutí hodný kus... ()
Protože jsem na začátku nedával pozor a myl nádobí, bylo mi divný, co to maj ti študovaní inženýři za zvláštního koníčka střílet po nocích spoluobčany. Když se ale ukázalo, že obětí měl být mladý floutek s fešným knírem, bylo to jasný. Kdo by nechtěl zastřelit Kanyzu, že. I když byl plán vymyšlen nápaditě a dokonce i zpracování bylo dobré, vloudila se chybička v podobě zloděje koťat a navíc kolem šmíroval pianista z místní nálevny čtvrtý cenový. Chladnokrevný vrah tak musel vykoumat novej plán, jak to vše zaonačit a i když se zdálo, že ta jednočlenná náhrada za magneťák mu nevědomky napomohla, bylo nakonec jeho šmejdění fatální. Nehledě na to, jak chladnokrevně naš hrdina riskoval. Bylo to celkem originální a hlavně mi to přišlo poměrně svižně natočený a dobře zahraný. Po těch hrůzách, kterým jsem poslední dny věnoval čas, potešilo. ()
"Dneska není důležitý peníze vydělat, jako vědět kdy a komu je dát..." Solidní kriminálka, která nehraje na pointu. ()
Československý krimifilm věnující se nekalým obchodním praktikám vedoucího stavebního podniku Ing. Kratiny, jenž se stane obětí vydírání jednoho ze svých zaměstnanců. V roli Kratiny, který si běžně bral úplatky za dokončení staveb v termínu a i jinak se neoprávněně obohacoval, se objevil O. Brousek. Snímek tak kromě kriminalistické zápletky, která se objeví až poměrně záhy, ukazuje rozkrádání socialistického stavebnictví, kde si každý bral, co mohl a obohacoval se, jak to šlo. Kratina se rozhodne neznámého vyděrače odstranit, bohužel pro něho zastřelí náhodného kolemjdoucího a tedy nesprávnou osobu. Svědek této události, klavírista v blízké vinárně Tůma, se rozhodne vypátrat na vlastní pěst pozadí tohoto činu, neboť nebohá oběť byl zeť jeho dobré známé paní Mráčkové (D. Medřická). Pan V. Voska, jenž hrál onoho elegantního hudebníka s jeho charakteristickým aristokratickým vystupováním, byl uveden jako hlavní postava tohoto filmu, já však vnímám jako mnohem důležitější Brouskovu roli, neboť u něho bylo naznačeno i rodinné zázemí, zobrazeny psychologické postupy a hlavně se na obrazovce objevoval od začátku až do konce. Vyděrače, který za svoje činy nakonec zaplatí životem, ztvárnil tapetář Šulc v podání J. Kanyzy. Kriminalista A. Švehlík a jeho kolegové, jež vyšetřovali okolnosti vraždy chodce na Maltézském náměstí, hráli ve filmu všestranného J. Poláka pouze doplňující roli. Nesmím též opomenout zmínit povedenou hudební složku, jejímž autorem byl K. Svoboda. Netradičně pojatá kriminálka s výborným O. Brouskem mě zaujala natolik, že neváhám udělit nadprůměrné hodnocení. ()
Hudba jako z Pitavala, ale jinak celkem slušný příběh... Akorát, kdyby se do toho nemotal, mohlo být o mrtvolu míň... ()
V poměrech českých detektivek té doby dobrá zápletka. Byli si toho evidentně vědomi, obsazení nemohlo snad být lepší: roli pingla na 10 sekund hraje p. Kodet, milovníka na 30 p. Bartoška atd. P. Voska samozřejmě obzvláštňuje. ()
Taky dobrá detektivka... Nevím, ale mám pro tenhle žánr v českém podání z let minulých slabost... ()
Reklama