Režie:
Aisling WalshKamera:
Peter RobertsonHudba:
Richard BlackfordHrají:
Aidan Quinn, Iain Glen, Marc Warren, Dudley Sutton, Alan Devlin, Stuart Graham, John Travers, Chris Newman, Andrew Simpson, Robert Sheehan, Claus Bue (více)Obsahy(1)
Koprodukční drama režiséra Aislinga Walshe se odehrává v Irsku roku 1939. Otec Damian, který stojí v čele St. Jude's Reformatory School, pozve proti biskupově vůli někdejšího účastníka občanské války ve Španělsku, interbrigadistu Franklina, aby učil na jeho škole.
Franklinovy metody se diametrálně liší od toho, jak s žáky zacházel bratr John, zastánce tvrdých trestů. Franklin staví vztahy na vzájemné důvěře, podporuje talentované chlapce, učí je číst a chápat poezii. K nejnadanějším žákům patří Mercier, s jehož pomocí se učiteli podaří zabránit násilí, jež bratr John chystal na Štědrý den. Mercier však za to o pár dní později zaplatí životem. Franklin chce rezignovat a odejít bojovat do války, ale při loučení se svými žáky pochopí, že jeho místo je tady.
(kikulin)
Recenze (90)
Z tohoto snímku mám velmi smíšené pocity. Na jednu stranu je vynikající, ale na druhou stranu je celkem fádní a celkově je tohle téma už ohrané a okoukané a ani přátelský vztah mezi "kriminálníkem" a učitelem to moc neozvláštnil, natož další postava, která měla zastávat zlou stranu. Musím uznat, že je to rozhodně hodně emocionální zážitek, to bez pochyby, ale že bych měla slzy v očích se říct nedá. Rozhodně je zde na prvních příčkách důvěra, morálka, přátelství, diktatura, ale také pochopení a určité napravení, ale jak to tak bývá všem to dojde pozdě. Herecké výkony jsou skvělé, ale ani ty mě neovlivnily, bohužel dávám pouze 3 hvězdy. ()
Jak se zdá, měla Římská církev v Irsku, díky svým velkým zásluhám při národním obrození, dlouhá léta pozici nezpochybnitelné a nekritizovatelné ideologické vůdčí složky. Byly-li pak všechny námitky proti některé praxi církevních škol a ústavů odmítány, a ti, kteří s nimi přišli, znevěrohodnováni a někdy dokonce postihováni, bylo to jen otázka času, kdy bude tato výsadní pozice zneužita. On ten film nakonec vypadá, že končí jaksi smírně, navzdory tomu, že jeden chlapec je mrtev, mnoho jiných si nese do dalšího života trauma a pachatelé jsou vcelku nepotrestáni, leč není tomu zcela tak, ono zde dochází k dvojímu nabourání toho výsadního církevního postavení. Jednak film ukázal to, že když je ústav církevní, neznamená, že je automaticky lepší a jeho vychovatelé automaticky mravnější, a pak zde paradoxně učitel - španělský interbrigadista (tedy socialista, anarchista či dokonce komunista), koná práci, kterou by měli dělat kněží, totiž probouzí v chovancích duši. ()
Ďalší film z novovytvorenej kategórie "nasieracích" :). Kvalitatívne ho možno porovnať s Padlými ženami (2002), aj keď tie sa mi páčili o niečo viac. Prostredie je tu skoro rovnaké, len sú vymenené pohlavia a tento raz trpia chlapci, ako inak vo "vrelom, vrúcnom a všetko milujúcom cirkevnom objatí". Scénka za scénkou si tu svojim pomalším tempom napredujú k výraznému, emotívnemu finále. Podobné filmy by som povinne premietal vo Vatikáne, aspoň tri krát denne, miesto raňajok, obedov a večere. Jeden veľký hnus keď si človek pomyslí, že niečo také ešte stále existuje a problém týrania zverených detí ani zďaleka nevymizol. 75/100 ()
Tohle není žádná obecná škola. I když se občas najde nějaká dobrá duše, pořád zde budou sadistické svině, které buď nikdy, anebo příliš často zakusily bolest, jakou způsobují svým svěřencům. Bít chlapce koženým páskem přes obličej, tomu se říká špatná výchova a nezbývá doufat, že se najde nějaký princ bez království, který – i za cenu vlastního utrpení – otevře ostatním oči. A pak z toho logicky bude skandál v katolické škole. Píseň za chudého chlapce není prvním ani poslední filmem, který se zaobírá nekalými praktikami některých „bratrů“ v různých nábožensky orientovaných školách, čím se tedy liší od ostatních? Řekněme, že odlišnost není nezbytnou součástí úspěchu. :-) Snadno odhadnete, která postava se ve které chvíli zachová jakým způsobem a kam celý film směřuje (těch posledních pár vteřin jsem však stejně byl napjatý jako struna). S trochou nadsázky můžeme hovořit o dobře zrežírovaném klišé. Scény veselejší jsou umně střídány s těmi méně veselými až depresivními. Na naše emoce není příliš naléháno, tak nějak se očekává, že přijdou samy. V mém případě skutečně přišly, film mě i díky věrohodným hereckým výkonům záhy vtáhnul a emočně vyždímal do úplného dna. Místy je to celkem drsné a po skončení se asi nebudete cítit úplně svěže, ostatně jako po málokterém irském, či Irskem poznamenaném filmu (Moje levá noha, Krvavá neděle…). 85% ()
Filmov s totožným obsahom som videl už niekoľko, preto som sa snažil nájsť odlišnosti. Vnímal som ho dosť čiernobielo, tí dobrí sú príliš dobrí a zlí naopak príliš zlí. Nepopletie to nikto. Prekvapiť však môže, že chovanci sa ako delikventi nesprávajú a z cirkvou spravovanej polepšovne je zakrátko Hviezdoslavov Kubín. To už zaváňa Makarenkom. Sadista a aj ten pedofil sú zasa takí odporní, že ich určite po premiére prestali susedia zdraviť. A hoci sa nerád starám o technické detaily, myslím si, že umlátiť chlapca remeňom na smrť nebude také jednoduché, ani pre renomovaného sadistu. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (3)
- Herec Aidan Quinn obetoval týždne na to, aby pripravil chlapcov na mnohé otriasajúce momenty, ktoré boli vo filme. (Karush)
- Film byl natočen podle stejnojmenné knihy Irského spisovatele Patricka Galwina, která byla založena na skutečných událostech. (Verka13)
- Natáčení filmu trvalo kvůli problémům s finančními prostředky a také s obsazením herců přes čtyři roky. Největší problém byl najít ideálního představitele Liama Marciera, jelikož režisér považoval za důležité, aby byl dobře zvtárněn. Nakonec obsadil Johna Traverse, chlapce z irského boxerského klubu bez předchozí herecké zkušenosti. (Verka13)
Reklama