Režie:
Shannon MurphyScénář:
Rita KalnejaisKamera:
Andrew CommisHudba:
Amanda BrownHrají:
Eliza Scanlen, Toby Wallace, Emily Barclay, Essie Davis, Ben Mendelsohn, Andrea Demetriades, Charles Grounds, Priscilla Doueihy, Jaga Yap, Eugene GilfedderVOD (1)
Obsahy(1)
Život je krásny aj preto, že sa nedá naplánovať. Keď sa šestnásťročná Milla zamiluje do problémového Mosesa, je to pre jej rodičov nočná mora. Prvé stretnutie s láskou ale prebúdza v chorej Mille novú chuť do života a jej energia a túžba objavovať otočí celú rodinu hore nohami. Milla začne svojmu prekvapenému okoliu ukazovať, ako prežiť každú minútu naplno. Tradičné pravidlá a morálne poučky letia do koša a rodičia sa rozhodnú dať veciam voľný priebeh. (ASFK)
(více)Recenze (74)
Austrálčanka Eliza Scanlen mi bola známa už z úspešnej minisérie Sharp Objects, kde si zahrala mladšiu sestru Amy Adams. Babyteeth som si pozrela na odporúčanie kamarátky, ktorá si myslela, že sa mi to bude páčiť a asi 200x za posledné dva roky sa ma pýtala, či už som to videla! Typická festivalovka na jedno pozretie, námet vcelku neoriginálny, spracovanie priemerné, herecké výkony slušné. Tiež oceňujem hudbu a kameru a kladne hodnotím aj rozdelenie filmu na kapitoly. Filmov o prvej láske, kde jeden z dvojice je vážne chorý som už videla niekoľko a žiaden ma nezasiahol tak ako A Walk to Remember s Mandy Moore. Babyteeth je vlastne dosť depresívny snímok. Anna: "This is the worst possible parenting I can imagine." Dodatok: Už prešlo pár dní a nad filmom ešte stále premýšľam!!! Myslím si, že od distribútorov nebolo správne úplne zmeniť názov filmu, pretože práve tie mliečne zuby tu zohrávajú dôležitú rolu!!! Keď si to človek uvedomí, až to mrazí!!!! A potom tie šaty na maturitný ples...ale predovšetkým tie BABYTEETH. ()
Poriadne bizarné puto medzi Millou a Mosesom v hlavnej úlohe tohto zaujímavého, no zároveň ťažkopádneho austrálskeho filmu. Dej filmu bol mimoriadne turbulentný a nestabilný, a to bolo na tom spoločne s dialógmi to najlepšie! Mimoriadne zaujímavé postavy, aké som už dlho vo filme v takom merítku neregistroval. Nielen ústredná dvojica Milla & Moses, ale aj Milliny rodičia boli miestami dosť netypický (hlavne tá jej mama mala riadne psycho výkyvy). Na druhú stranu, aspoň to nebolo také strojené a priamočiare, hoci občas to uletelo až príliš. Láka ma to dať 4*, ale na môj vkus to bol miestami až príliš veľký bizár... ()
Škoda, že jsme si na Tady Vary vyplácali to nejlepší hned na začátku. Babyteeth se může zdát jako klasická teenage ždímačka alá Hvězdy nám nepřály, ale opravdu tomu tak v tomhle případě není a inovativní režisérka Shannon Murphy podává příběh hodně oduševněle a se značnou mírou optimismu a radostí ze života. Velmi jednoduchý příběh je prošpikovaný příjemným humorem, živoucími postavami, krásnou kamerou i skvělými soundtracky povznášejícími ducha celého snímku. Ovšem kvůli tématu se tu nelze vyhnout i emocionálním chvilkám a také zdrcujícímu finále, u kterého jsem po dlouhé době brečela v kině totálně jako želva. Zvláštní pochvalu si zde zaslouží Ben Mendelsohn, který se mi teď začal objevovat ve filmech častěji a opravdu oplývá neskutečnou hereckou kvalitou, (TADY VARY) ()
Festivalová vzťahovka, u ktorej som dlho zvádzal boj, či sa mi páči alebo nie. Druhá polovica ma však presvedčila: hercami, ktorí zachádzajú pod kožu, symbiózou ľahkosti a vážnosti + skvelou hudbou. Záverečná scéna prináša typickú „guču v hrdle“, ktorá nemôže nikdy na festivale chýbať (a to neskôr nasledovali oveľa ťažšie filmy a „onen“ pocit sa nedostavil). (Cinematik, Korona 2020) ()
Složili se. Na hody slunce, ódu na cenné chvíle. Australská krása, která má cit impresionistických melodií intimit. Sakra sílu rozvlnit "baladu" oceánu rajskou melancholií, než... dáma s černou broží do toho rána, ruku na srdce, na lože, do interiéru s jehlicemi, položí. Na bledulku vonnou, s modrou vlásenkou. Věnec nebes, s bílými ocúny. ()
Babyteeth je přesně prototypem indie festivalovky, která mi absolutně nesedí. Setkání na první pohled spořádané rodiny, která ovšem zápolí s velkou životní událostí, s volnomyšlenkářským živlem ze spodní části společnosti. To sebou nese jisté třecí plochy a naprosto nelogické a podivné chování hlavních postav. Pro mě navíc naprosto nesympatická ústřední dvojice mladých hrdinů, takže celkově docela i bolestná záležitost. Osvěžením je prostředí Austrálie a vždycky charismatický Ben Mendelsohn. ()
Smutné a krásná hudba. ()
Usměvavá a bezprostřední Milla toho musí ještě tolik stihnout Než skončí léto. Nikdo to neřekne úplně otevřeně, nicméně všichni podvědomě tuší, že tahle svým způsobem okouzlující dívka tady s nimi už moc dlouho nebude. Divoce hltá život plnými doušky, nemůže se nabažit tolika pestrých vůní, barev a chutí. Neboť zakoušená bolest dává znamení, jak málo času jí zbývá, než se stane součástí nebe. (85%) ()
I přes dobře obsazenou hlavní čtyřku, mně tahle snaha proměnit uslzené drama v lehkou komedii nesedla a nehrát tam sympat'ák Mendelsohn, trápil bych se ještě víc. ()
Jiné, smutné, citlivé, o(d)pouštějící, bolestivé, mladé. Hodně citlivý snímek, něžný a roztomilý jako hlavní hrdinka. Děj je to vlastně zvláštně okouzlující, plný lásky, rodičovské i milenecké. Je to příběh o životě, krátkém, ale plném, využívající každou chvilku, kdy je možnost užít si ztřeštěnosti a radosti. Komedií bych to nenazývala, úsměvné scény byly, to ano. Bylo to příjemně natočené, herecky fantastické, obsazení báječné. Poslední scéna byla pro mě nejupřímnější scénou z celého filmu. ..komentář píšu dva měsíce, nějak nevím, co vlastně k tomu filmu napsat.. #tadyvary2020 ()
Kdyz tvurkyne v introduction nerekne nic k snimku a cim je pro ni osobni, mohlo me napadnout, ze bude nekde problem. Kazdopadne zajimavy zazitek, jeste se mi nestalo, ze bych nemel soucit s umirajicim teenagerem a to se roztrhl pytel s podobnymi filmy, tenhle je nastesti nesladky a trochu jiny. Ale, kdyz ve filmu nenajdete jedinou postavu, ktera Vas neirituje ciny, nebo jen umysly (kdyz nema koule jednat). Aspon ten maly klucina mohl jet do skoly. :D Je spatne, kdyz ctete z frustrace tetovani na tele postav, nebo koukate na (snad) komparzistu,kdyz v nezaostrenem pozadi venci pejska a vase nejoblibenejsi postava je duo ptacku pred domem. Vodni skutr v titulkovem zaveru mi aspon vyloudil usmev (fakt nebyl cas znova natocit staticky zaber na more?), konecne emoce ve filmovem svete plnem emoci a cinu tlumenych leky. Zly svet venku s lidma jako rozbityma hrackama, v takovem o nic neprijdete, kdyz odjedete driv. Ale byl film o tom? A mohl byt o hodne vecech, treba kdyz s mlecnymi zuby odejde detstvi a prijde dospelost i ve slovech a chovani, nevyslo. :/ A zjistil jsem, ze mi chybi staticke zabery a ze ne kazdy je Argento v hratkach s barvama. Zajimave leto, dalsi muze byt lepsi. Ale s odstupem noci se mi jevi, ze kdykoliv si na film vzpomenu, trochu se nastvu. :D ()
Ako ma v začiatku Babyteeth nebavil, tak si ma postupne jeho postavy získavali. Každý máme svoju históriu, problémy... A každý občas potrebuje šancu na vypočutie, pochopenie... Rodinná dráma. Silné 3. ()
varování: pokuste se nevyskytovat při sledování u zdi, budete mít chuť do ní frustrovaně mlátit hlavou. proč? krásnou a zajímavou formu przní naprosto příšerný děj a postavy. pokud lze na něco použít slovo "obnoxious", je to tento film. ve výsledku jde o klasický teenage flick o rakovině jakoby ve stylu Xaviera Dolana. ()
V tomto filme žiadne udalosti neprebiehajú normálnym spôsobom. Možno je to tým, že Austrália je trochu iná krajina, jednou z postáv je psychiater alebo všetci stále na niečom fičia. Iba chemoterapia to nebude, a aj ako divák som sa cítil trochu mimo pri tých nepredstaviteľných dejových obratoch. Koniec až taký nepredstaviteľný nie je, skôr je očakávaný, ale ten spôsob... Musím uznať, že dobre zahrané aj natočené. –––– Horší rodičovství si neumím představit. –––– Chci si užít, jak se stanu součástí nebe, tati. ()
Film, u ktereho se pobavite i dojmete, s nekolika opravdu silnymi scenami (na me asi nejvice zapusobilo foceni na plazi s malym velkym loucenim dcery a otce), prijemnym hudebnim doprovodem, procitenymi, pritom prirozenymi hereckymi vykony. A musim rict, ze jsem dlouho nevidela tak krasnou (duchem i fyzicky) a "cistou" holku, jako byla Milla v podani Elizy Scanlen. 80 %. ()
Je rozdíl, když se tady několikrát postava podívá do kamery, a mě to nic neřekne, a když se přesně jednou v ten pravý moment podívá do kamery William Hurt v Into the Wild. ()
příběh děvčete ke kterému nebyl osud příznivý ve všech směrech.Od pošahané matky,táty bačkory,nespolehlivé kamrádky a problematického kamaráda až po krátce vyměřený čas na Zemi.Dobrý scénář který se odvíjel chvílemi jakoby zpomaleně aby po čase začal pádit.Nakonec se ustálil na tom,že osud Milly obrátil životy lidí kolem ní k lepšímu.Takové to něco za něco....Byly tam i humorné chvilky kdy se zasmějete. ()
Tisíckrát omílané téma tentokrát v úplně novém a dost slušivém kabátku. Nespoutané mládí v ostrém kontrastu se smrtelnou chorobou. Moudrost plynoucí z blížícího se konce v porovnání s až dětinskou nerozvážností stárnoucích rodičů. Komedie o dospívání a zároveň drama o konci života. Tohle všechno a ještě trochu víc ve festivalovém podání. Letní film jako stvořený pro koronavirové časy. ()
Snímek je jedinečný tím, že se mu daří perfektním způsobem zachytit lidskost, protože odmítá jakkoli idealizovat realitu či být sentimentální. Je brutálním a zároveň citlivým zobrazením života, jeho křehkosti a nepředvídatelnosti. Život (a smrt) jdou totiž často jinou cestou, než jsme si představovali... Za pozornost stojí i tempo filmu, které je určováno tím, jak se rodina vyrovnává s Millinou nemocí a s možností, že Milla skutečně zemře. Film demaskuje, jde na dřeň a odkopává společenská klišé a mýty o umírání stejně rychle, jako začne Milla revoltovat. Právě to, že film ukazuje Mosese (s nálepkou feťáka) jako cítíci bytost a zároveň odidealizovává obraz „správného rodiče“, dodává filmu na síle. Spojujícím prvkem těchto tří osob je psychická bolest a potřeba úniku od ní (zatímco Milla užívá morfium pro zmírnění fyzické bolesti). Kromě toho, že se těhotná sousedka podílí na několika vtipných scénách, je v jakési symbolické opozici vůči Mille. Obě se nachází v liminální fázi života - zatímco sousedka je v pokročilém stadiu těhotenství … v očekávání nového života, Milla je v terminálním stádiu života a vyrovnává se s jeho konečností. Vypadnutí jejího posledního mléčného zubu má pak dvojí charakter – ukončil sice jednu její životní etapu, ale nepřenesl Millu do nové fáze života, protože se stal přemostěním k jeho konci. ()
Je třeba narovinu říct, že je to klasický festivalový art. Dobře natočené, výborní herci, krásná kamera a skvělý soundtrack. Jen to často zabrousí do klišé, které už jsme stokrát viděli. Umírající dívka, dospívající láska, oddělování na kapitoly s názvy. Některé propojení postav bylo strašně násilné. Zejména těhotná sousedka, která byla do příběhu rodiny vrhnuta tak násilně, že víc papírem to šustit ani nemohlo.Taky bych stříhal, ke konci už se to táhlo. To všechno jsou ale drobné vady. Snímek nabízí řadu momentů, které jsou výborné a utkví v paměti. Diváci si v sále dost pobrečeli. 75% (viděno v Kině Pilotů - Tady Vary festival). ()
Reklama