Režie:
Lynne RamsayScénář:
Lynne RamsayKamera:
Alwin H. KüchlerHudba:
Rachel PortmanObsahy(1)
James byl svědkem tragické smrti svého kamaráda a dostává se tak pomalu na jednu z hlavních křižovatek života, dětství se mu rychle vzdaluje a k dospělosti má ještě na míle daleko. Hledá se ve společnosti místních teenagerů a snaží se zalíbit starší dívce, ke které chová sobě nepříliš pochopitelné city. Jamesův otec (Tommy Flanagan) žije ve sterotypu se svojí manželkou, synem a dvěma dcerami a pravidelnou dávkou fotbalu s „něčím ostřejším“ v ruce. Lehkou ponurost životních etud dokresluje prostředí domu - sídliště sloužící ze všeho nejvíc jako útočiště krys nebo oblíbený cíl dětských radovánek v podobě hlubokého vodního kanálu. Celý snímek nenásilně popisuje etapy lidského života v nejrůznějších barvách a tvarech s finálním příslibem prosvícenější budoucnosti. (bellica)
(více)Videa (2)
Recenze (18)
Prvotina Lynne Ramsay (We Need to Talk About Kevin, You Were Never Really Here) je na to, aby se to dalo nazvat socíální drama, asi moc observační a temně poetická. Chudá dělnická čtvrť v Glasgowě 70tých let plná odpadků, protože popeláři stávkovali. A mezi nimi se motají děcka, který se většinu času nudí nebo se navzájem šikanují, zatímco jejich rodiče se uchlastávají. Hezky to pracuje s kontrastem zmaru a příležitostných světlých chvil naděje (první dětská láska, sen o stěhování do lepšího), který o to víc vyniknou. ()
Po Andree Arnold opět hledám další zničující dramata, ale Ramsay asi nebude ta pravá. Ani Musíme si promluvit o Kevinovi, ani Chytač krys mě nijak zvlášť neoslnily. Kamerově to je pěkné, ale bohužel z filmu necítím moc žal a postavy nejsou takovými tahouny, aby mě provedly filmem až do konce bez toho, abych se začal nudit. Chyběl mi celkem soundtrack. Vyhodnocení: Správné depresivní drama je těžké najít ()
Paráda. Citlivé uchopenie všetkých obsiahnutých tém od dospievania až po otázku bývania a sociálny rozmer robí z tohto filmu číre potešenie. K tomu vynikajúca kamera a výborne zvolená hudba hrajúca v tých správnych okamihoch... a čo tu budem písať. Tento film je nutné vidieť. Ak pominiem hollywood, v súčasnosti je čoraz ťažšie nájsť film, ktorý sa bude páčiť väčšine divákov (vrátane tých najbežnejších). Dovolím si tvrdiť, že toto je jeden z nich. A hollywood som malým napísal naschvál :) ()
Krysy, vši, topící se děti, hromady plastových pytlů s odpadky, zvláštní vztah postpubertální holky s ranně pubertálním hochem, opresivní atmosféra bytovek, dusno v rodinných vztazích, pokus vytěsnit pocit viny... Při sledování jsem chvílemi moc nadšený nebyl, film ale má dost silných momentů. Odpůrci artovek by to s tímto snímkem neměli ani zkoušet. ()
Podobný štýl som zažil začiatkom 90.rokov v jednom slovenskom meste. Okrajovú časť tvorila skupina bytoviek. Z nich vybiehali von deti vo veku hrdinov filmu. Radostne sa čvachtali v absolútnej stoke - ževraj potoku. Do neho vtedy každý vypúšťal, čo sa mu chcelo. Okolo potoka húfy potkanov. Farba vody mala podobu šedivo mliečnej, odporne páchnucej brečky. Deťom nevadilo tráviť všetok svoj voľný čas v bezprostrednom okolí malebnej vodnej plochy. Hrali sa s voľne pohodenými odpadkami (často nafukovali použité šprcky; na železnici si nechávali lisovať menšie kovové pliešky a skrutky). Prírodovedným predmetom záujmu bolo mučenie chytených, voľne žijúcich mačiek a potkanov. Sexuálne začínali žiť okolo 13-14. Aktívne, nie jednorazovky. Všetko toto sa nejako odráža aj v Chytačovi potkanov.Na rozdiel od porovnateľnej sociálnej situácie, tá slovenská nevyznievala tak fatálne a tragicky. ()
Galerie (22)
Photo © Pathé Distribution
![Chytač krys - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/158/648/158648221_eb4172.jpg)
Reklama