Režie:
SamirScénář:
SamirHrají:
Kerry Fox, Ken Bones, Daniel Adegboyega, Hazel O'Connor, Maxim Mehmet, Helen Bradbury, Shervin Alenabi, Christian Skibinski, Farid Elouardi, Zahraa Ghandour (více)Obsahy(1)
Londýn, těsně před Vánocemi. Odhodlaná architektka Amal, která je na útěku před svým bývalým manželem, pracuje v kavárně Abu Nawas, oblíbeném místě setkávání iráckých uprchlíků v Londýně. Její přátelé, básník Taufiq a počítačový expert Muhanad, jsou tam téměř každý den. Taufiq se od bratrovy smrti stará o svého synovce Nasseera, ale nyní jen bezmocně sleduje, jak se jeho synovec mění pod vlivem radikálního islamistického kazatele šejka Jásina. Muhanad naproti tomu teprve nedávno uprchl z Bagdádu, kde jsou homosexuálové brutálně pronásledováni. Malá komunita se ocitne v nebezpečí, když se v Londýně objeví bývalý manžel Amal a šejk Jásin zároveň přesvědčí Taufiqova synovce Nasseera, aby zakročil proti „bezbožným“ návštěvníkům kavárny Abu Nawas. (Cinemax)
(více)Videa (2)
Recenze (8)
Režisér tu záměrně provokuje a nabízí poměrně intenzivní scény, za které by mu v arabském státě usekli hlavu. Škoda, že to dělá poměrně nepřístupnou formou, bez emocí, chladně a bez jakéhokoliv vztahu ke komukoliv (až na pár slabších výjimek). Závěr mě pak přesvědčil v lepší budoucnost především arabského světa. Jsem zvědavej, jestli někdy za život zažiju moment, že se do Bagdádu bude jezdit na prodloužené víkendy...:-) ()
HBO GO - Vlastně jsem rád za změnu v mém filmovém repertoáru, protože dívat se neustále na navoněné bijáky z USA... Bagdád v mém stínu nabízí zajímavý a pro mě do této chvíle nepoznaný pohled do myslí lidí, kteří se snaží po útěku z Iráku najít nový smysl života. Zároveň film nabízí několik scén o neakceptaci jinakostí, o překrucování skutečností tak, aby víra nebyla poskvrněna nebo jak je člověk pod silným vlivem někoho jiného schopný jednat tak, jak by nikdy sám nejednal. Za mě tedy jde o zajímavý film, kterému 4* přisoudím. Díky nim se hodnocení vyšplhalo ze 74 na 75%, s nimiž se maximálně ztotožňuji. 75% (J) ()
Mozaika uprchlíků z Bagdádu, které spojuje jedno londýnské bistro - něco mezi sociálním dramatem, řízlým napínavým krimi a malou romantikou. Na arabské poměry to je parta extrémistů - komouši, homosexuál, samostatná architektka ale do toho ještě ti opravdoví islamističtí extrémisti. Vyprávěním to není nic extra strhujícícho spíš nezávislý film, ale ten scénář je zajímavý. Herecky velmi dobré a vítězkou je Zahraa Ghandour jako architektka, která prchá před svým manželem mučitelem sadámovi tajné policie. ()
Celkem slušný film o Arabech žijící v Londýně. Film se soustředí na rodinu, kde jeden je Homosexuál a druhý se mění v Islámistického extrémistu pod vedením nepříjemného šejka. Film plyne pomalejším tempem, ale zaujmou postavy a finále je poměrně intenzivní a správně Thrillerové. Příběh***, Akce>Ne, Humor>Ne, Násilí*, Zábavnost***, Hudba***, Vizuál***, Atmosféra***, Napětí***. 6/10. ()
Váhání mezi dvěma a třemi hvězdičkami nakonec převážilo směrem dolů hlavně kvůli neskutečně toporné hlavní mužské postavě básníka Tofika, kterému nepomohla ani hercova snaha o rádoby ozvláštnění svého výkonu, které snad mělo spočívat v tom, že se celým filmem prošeptá. V totálním protikladu je komická karikatura manželky kavárníka Zekiho. A to vše se samozřejmě děje s režisérovým požehnáním... Ono i to poselství příběhu je podivně rozplizlé a nezachrání ho ani následující závěrečné obecnější poselství č. 2, které je proklamováno prostřednictvím úvah těžce zraněné architektky Amal. ()
Reklama