Režie:
Klim ŠipenkoScénář:
Dmitrij GluchovskijKamera:
Andrej IvanovHrají:
Alexandr Petrov, Kristina Asmus, Ivan Jankovskij, Sofja Ozerova, Natalja Žernakova, Maxim Vinogradov, Dmitrij Gluchovskij, Kirill Nagijev (více)Obsahy(1)
Hlavní hrdina je dvacetisedmiletý Ilja Gorjunov, který si odseděl sedm let ve vězení na základě křivého obvinění ze šíření drog. Když se Ilja dostane na svobodu, zjišťuje, že předchozí život, po kterém se mu tolik stýskalo, je pryč a vrátit se k němu už nelze. I když nemyslel na pomstu člověku, který ho poslal do vězení, nyní nemá jinou možnost. Při setkání tvář v tvář se svým nepřítelem se Ilja uchýlí k nepromyšlenému kroku, po kterém získává přistup do Petrova telefonu a s ním i do jeho života - k jeho fotografiím, konverzaci s rodiči i přítelkyní Ninou, ke zvláštním zprávám s kolegy plným nedokončených vět a výhružek. Na nějakou dobu se Ilja pro všechny stává Petrem - přes text na obrazovce telefonu. (Týden ruského filmu)
(více)Videa (1)
Recenze (9)
Hlavní hrdina je falešně obviněn z držení drog a jde si odsedět 7 let do vězení. Po propuštění nemyslí na nic jiného než se pomstít chlapovi, který mu zničil život. První polovinu mě film hodně bavil, ovšem nebyl jsem příliš spokojený s tím jakým směrem se film nakonec vydává. Spíš drama, těch Thriller prvků je zde poskrovnu. Sledovatelné, poměrně originální, ale nic strhujícího. 6/10. ()
Klasická ruská mierne prehnaná dráma. O hlavnej postave si myslím, že bol kus retard s prepitým mozgom, kus cvok, a kus normálny Rus. Miestami som už pozerala na čas, a keď už tretí raz otváral ten kanál, tak som myslela, že to vypnem, lebo taký stupeň debility neznesiem. Ale premohla som sa a dobre som urobila. Záver bol dobrý a posledný záber na ten obrázok tiež, lebo ho presne vystihoval. ()
Ruský psycho thriller , v ktorom ma hlavný hrdina v prvej polovici filmu svojim chovaním dosť sral . No nakoniec mi ho bolo ľúto. Záver je dosť silný a uvažoval som dokonca nad piatou hviezdičkou. Avšak prvá polovica sa fuckt nekonečne ťahala. Inak je to nakrútené a zahrané špičkovo a po celý čas hrá neuveriteľne namakaná muzika až som mal zimomriavky po tele! Hlavne teda, ked bol v tom klube ku koncu filmu. To som mal chuť ísť niekde žhaviť až do rána! Rozhodne zaujímavý námet a jeden z nadštandartných thrillerov. ()
Po stránke atmosféry a vizuálu ide o ďalší solídny prírastok do sady ku filmom z tvorby Andreja Zvjaginceva a Jurija Bykova, no dejovo nechápačky z naservírovaného (i keď rozumiem, že predloha bola zrejme komplexnejšia o hodný kus). Úplne riedky a trápny príbeh o jednom obsesívnom chalanovi menom Ilja s totálne rozvráteným životom, ktorý sa chcel do nejakého lepšieho ponoriť z pohľadu tretej (a neskôr prvej) strany skrz mobilný telefón bohatého moskovského mladíka z protidrogovej jednotky, ktorý ho poslal na 7 rokov do väzenia za fingované obvinenia. Mobil obsahoval obrazovo celý jeho život na dlani a Ilja sa do neho tak ponoril, až sa ním stával a v niektorých momentoch nad daným "životom" masturboval a toto sledovať fakt nepotrebujem. Dementným chovaniam postáv sa síce ťažko prižmurujú oči, odhliadnuc od nich však mnoho pozitív – slušné herecké výkony, silné a rázne spády udalostí, naratívne tiež nie biedne, natáčanie na autentických miestach na sídliskách ruskej metropoly, skalantne fantastická kamera a jasná neochota režiséra/scenáristu povoliť na ťaživosti a ponurosti celého diela hrajú prím. Pre mňa však ale ešte niečo navyše, čo ma neustále vracia späť a ani po rokoch nejde z mysle preč – záver, ten prekliaty záver (& hudba). Tá bezútešnosť, beznádejnosť, bezvýchodiskovosť, bezmocnosť. Rozlúčenie, hlasový flashback s jeho zosnulou mamou, posledné spomienky na ňu a ich reflektovanie, záverečné pohľady na jej veci a to, čo po nej zostalo... Konečné finito, to ("svojské") "akceptovanie" konca života... Vždy zostávam bez slov, dostávam mrákoty a po tvári pomaly stekajú slzy. Jediný film, počas a po ktorého záverečnej 15-minútovke sa VŽDY dorevem jak malý chlapec na dobrých 30-40 minút. Len tento. Nuž čo, sme produktom svojej minulosti a svojich (iracionálnych) strachov a obáv a s tým súvisiace spravidla silne zarezonuje. Každopádne ale, za mňa Text síce nie je ten najlepší obraz pokriveného života v kontemporárnom Rusku, tam vedie Kombinat Naděžda a Něljubov, no i tak silný a poctivý adept. Dám opäť znova. A znova... (28.10.2021) (8.11.2021) (7.5.2023) (15.6.2024) ()
Velmi zdařilá adaptace skvělého stejnojmenného románu od Dmitrije Gluchovského. To, že sám autor k filmu napsal scénář, jde poznat a doufám, že bude dohlížet i na budoucí případné adaptace svých knih. Zoufalství, bezmoc proti nespravedlnosti, nicotnost jednotlivce a vypořádání se s následky vlastních činů – filmu se skvěle povedlo zachytit mrazivou a skličující atmosféru knihy, která hlavního hrdinu a čtenáře, potažmo diváka, obklopuje. A to i díky stísněně působící kameře a dobrému hereckému obsazení. Alexandr Petrov zahrál hlavního hrdinu dohnaného k okraji propasti, a následně i do ni samotné, velmi dobře a věrně předloze. Tu z velké a podstatné části tvoří Iljovy myšlenky a úvahy, které je však samozřejmě téměř nemožné převést do filmové podoby. Role smartphonu a zamyšlení nad moderním životem online, a z toho vyplývající kritika, jsou tak nuceny ustoupit do pozadí a život hlavního hrdiny se nepropojuje se smartphonem a životem někoho jiného, do tak velké míry, jako v knize. To by byla snad má jediná výtka k tomuto jinak skvělému filmovému zpracování. Škoda, že si snímek nenašel cestu i do českých kin… ()
Galerie (18)
Zajímavosti (1)
- Autor knižní předlohy, Dmitrij Gluchovskij, má ve filmu cameo jako cestující v metru, který Iljovi (Alexander Petrov) přes rameno kouká do mobilu. (TwoFace)
Reklama